Справа № 458/150/25
ПОСТАНОВА

05.03.2025 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, уродженець м. Львів Львівська область, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, військовозобов`язаний, до адміністративної відповідальності не притягувався, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2025 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана справа №458/150/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Згідно вимог ст.278 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління, підвідомчі Турківському районному суду Львівської області. Відповідно до ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України, передбачені ст.204-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №328598 від 03.02.2025 року, складеного помічником начальника відділу начальником відділення моніторингу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) майором ОСОБА_3 вбачається, що 02.02.2025 року о 14 год 20 хв ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску через державний кордон України, на напрямку 364 прикордонного знаку на відстані 1000 м від лінії державного кордону (територія Турківської міської ради Самбірського району Львівської області), внаслідок чого цього ж дня був затриманий інспектором групи моніторингу обстановки від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_2 прикордонного загону, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, в тому числі, передбачене ст.204-1 КУпАП розглядається судом протягом доби.

Судові засідання по справі призначалися на 04.02.2025 року, 05.02.2025 року, 06.02.2025 року, 17.02.2025 року, 05.03.2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Купець О.І. вини ОСОБА_2 не визнали, пояснили, що у січні 2025 року товариш ОСОБА_2 . ОСОБА_4 на вебсайті AVTO.RIA знайшов оголошення про продаж автомобіля марки Volkswagen CC/Passat СС 2010, д.н.з. НОМЕР_3 , яке розмістила особа на ім`я ОСОБА_5 . Місце продажу зазначене як с. Волосянка, Закарпатської області. ОСОБА_4 запропонував своєму товаришу ОСОБА_6 поїхати разом з ним за місцем продажу автомобіля в с. Волосянка Закарпатської області, на що ОСОБА_2 погодився. ОСОБА_4 домовився про огляд цього автомобіля на станції технічного обслуговування в м. Турка, такий огляд цього автомобіля було проведено 31.01.2025 року ФОП ОСОБА_7 , вартість огляду складала 1800 грн, яку ОСОБА_4 оплатив ФОП ОСОБА_8 . Окрім цього, 29.01.2025 року ОСОБА_4 телефонував на гарячу лінію довідкового порталу Допомога Закарпаття щодо отримання інформації про необхідність подачі заяви на отримання дозволу на перебування в 5-кілометровій смузі лінії кордону. Зазначили, що скріншоти карти були зроблені виключно для особистого розуміння наскільки близько дане село є до державного кордону України та чи не буде жодних проблем, з огляду на їх поїздку. 31 січня 2025 року під час особистого листування ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_4 , що якщо вони не придбають даний транспортний засіб, який є ціллю поїздки, до Львова потрібно буде йти пішки, або слід буде встигнути на поїзд, що відправляється о 17 год 40 хв, на що ОСОБА_4 повідомив, що даний автомобіль перевіряється на станції технічного обслуговування і якщо з ним все гаразд, тоді він його точно придбає. 02 лютого 2025 року о 10 год 17 хв продавець автомобіля Volkswagen Passat текстовим повідомлення попросив ОСОБА_4 подзвонити до нього, коли він прибуде у село Сянки щоб він приїхав, на що останній погодився. 02 лютого 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вирушили із міста Львова, та о 13:54 год, одразу після прибуття електропоїзда на залізничну станцію Сянки були затримані працівниками Державної прикордонної служби України. Зазначили, що метою поїздки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була саме купівля транспортного засобу Volkswagen Passat, який продавав продавець із села Волосянка, Закарпатської області. Даний автомобіль був оглянутий на станції технічного обслуговування, відтак ОСОБА_4 , як покупець, разом із ОСОБА_2 запланували відповідну поїздку на 02 лютого 2025 року, взяли із собою готівкові кошти, що еквівалентно сумі даного транспортного засобу та витратам на паливо, які потрібно було б понести для заправлення даного автомобіля, та планували після цієї поїздки повернутися до міста Львова. Окрім цього також зазначили, що ОСОБА_2 та приватне підприємство «БК Континент 26.01.2024 року уклали договір про виконання зобов`язань №77/1-24 щодо придбання квартири в АДРЕСА_2 , на підтвердження своїх пояснень надали відповідні докази. Просили закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В судовому засіданні перший заступник начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ОСОБА_9 пояснив, що 02.02.2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 рухалися електропотягом, де були перевірені працівниками прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 », оскільки перебували в контрольованій прикордонній смузі. Дані особи показали документи, також під час перевірки їхніх телефонів були виявлені скріншоти ділянки відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а саме - біля державного кордону та відповідно відмітки на території Республіки Польща, що відповідно могло вказувати на підготовку до порушення державного кордону або безпосередньо до спроби порушення державного кордону. В подальшому дані особи були затримані в межах НОМЕР_4 прикордонного знаку населених пунктів м. Турка та с. Нижня Яблунька на відстані 1000 м від державного кордону, доставлені до ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_3 " для складання протоколу та встановлення мети перебування на цій території.

Заяви (клопотання) учасників справи.

04.02.2025 року в Турківський районний суд Львівської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

05.02.2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» від захисника ОСОБА_2 - адвоката Купця О.І. надійшло клопотання про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи.

17.02.2025 року через канцелярію суду від захисника ОСОБА_2 - адвоката Купця О.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

27.02.2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» від захисника ОСОБА_2 - адвоката Купця О.І. надійшло клопотання долучення доказів.

05.03.2025 року через канцелярію суду від захисника ОСОБА_2 - адвоката Купця О.І. надійшло клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Купця О.І., просили провадження у справі закрити.

Інших клопотань або заяв не подавали.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16- річного віку).

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів включає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Матеріали справи не містять належних даних щодо умисних дій ОСОБА_2 , спрямованих на спробу перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску в складі групи осіб, або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених частиною першою статті 204-1 КУпАП. Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи беззаперечних доказів вини ОСОБА_2 , натомість останнім в судовому засіданні доведено відсутність наміру перетинати державний кордон України, оскільки він та його товариш ОСОБА_4 мали намір придбати для ОСОБА_4 автомобіль в селі Волосянка Закарпатської області.

Вказані обставини підтверджуються: поясненнями ОСОБА_2 , витягом з веб-сайту AUTO.RIA (а.с.48-50); скріншотом листування у месенджері "Telegram" (а.с.52-61); скріншотом листування у месенджері "Telegram" з контактом СТО Турка" (а.с.61-63); скріншотом листування у месенджері "Viber" з контактом ОСОБА_10 (а.с.64-65); CD-диском із відеозаписом огляду транспортного засобу на станції технічного огляду в м. Турка (конверт а.с.66); скріншотом листування у месенджері "Telegram" з контактом Писанка (а.с.68-70); скріншотом листування у месенджері "Telegram" з контактом Євген (а.с.71-75); скріншотом листування у месенджері "Telegram" з контактом Пасат ОСОБА_11 (а.с.76); витягом із Google Maps (а.с.77); квитанцією про сплату вартості проїзних квитків (а.с.78); витяг із веб-сайту УЗ Львівська залізниця розкладу приміських поїздів (а.с.79); випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (а.с.80-81); військово-обліковим документом, сформованим у застосунку Резерв+ (а.с.82); відповіддю ФОП ОСОБА_8 від 27.02.2025 року (а.с.95); договором про виконання зобов`язань №77/1-24 щодо придбання квартири в АДРЕСА_2 (а.с.98-100).

Джерела права застосовані судом.

Відповідно до ст.ст.1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Саме суди є останньою правовою інстанцією в державі, в якій кожен громадянин за необхідності шукає захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

За ст.9 Конституції України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Особа, стосовно якої складено адміністративні протоколи, згідно вимог ст.12 КУпАП підлягає відповідальності, оскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення досягла віку, з якого настає відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Таким чином, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, тому на підставі наявних матеріалів справи суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, щодо притягується до адміністративної відповідальності, що з огляду на положення ч. 3 ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_2 за вказаною правовою кваліфікацією ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 не є доведеною та не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

З таких обставин провадження у справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Таким чином, суд не вбачає у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Стосовно відшкодування шкоди.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у п.п.1-4 ст.213 КУпАП одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

В даній справі суд не вирішує питання про відшкодування винним майнової шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування, оскільки, на думку суду, така шкода не заподіяна по причині відсутності в матеріалах справи доказів заподіяння такої шкоди.

Стосовно вирішення питання про вилучені речі і документи.

Частиною 4 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи. Оскільки документи не вилучалися, суд даного питання не вирішує.

Стосовно стягнення судового збору.

Згідно із ст.40-1КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Згідно з п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-IX від 19 листопада 2024 року, який набрав чинності з 01.01.2025 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 року становить 3028 гривень.

У зв`язку з чим з 01.01.2025 року розмір судового збору за накладене адміністративне стягнення становить 605,60 грн (3028 ? 0,2 = 605,60).

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_2 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.40-1 КУпАП не сплачується.

Керуючись ст.ст.38,204-1,221,245,246,247,283,284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_2 адвоката Купець О.І. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.2 ст.204-1 КУпАП задовольнити.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення 02.02.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №328598 від 03.02.2025 року, складеного помічником начальника відділу начальником відділення моніторингу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) майором ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та особою, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.І. Ференц