П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 Справа №607/2678/25 Провадження №3/607/1522/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката Мужа В.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, громадянин України, працює контролером КП «Тернопільводоканал»,

за частинами першою та другою статтей 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2025 серії ВАД №138446, ОСОБА_1 29.01.2025 о 20:00 у АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї економічного характеру відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 змінивши замок у вхідних дверях помешкання, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2025 серії ВАД №138447, ОСОБА_1 29.01.2025 о 20:00 у АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї економічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 змінивши замок у вхідних дверях помешкання, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги, що в провадженні судді знаходиться дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважаю, що відповідно до статті 36 КУпАП вони мають бути об`єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною власністю із колишньою дружиною, яка проживає за іншою адресою. Були випадки, коли він був відсутній у квартирі, то ОСОБА_2 без його відома забирала побутову техніку та речі, які були у квартирі, зокрема, телевізор, морозилку. В подальшому, у зв`язку із тим, що зламалася серцевина замка, він її змінив, ключ передав сину. 29.01.2025 близько 20:00 в двері подзвонила колишня дружина, він їй відчинив двері, вона увійшла разом із сином і викликала поліцію.

Допитана як потерпіла ОСОБА_2 показала, що через постійні конфлікти із колишнім чоловіком вона проживає окремо. Разом з тим, квартира по АДРЕСА_1 є спільною власністю, та належить їй разом із чоловіком. В них склався порядок користування квартирою, відповідно до якого, вона має свою кімнату, в якій зберігає свої речі і замикає її на ключ, син має свою кімнату, а ОСОБА_4 користується вітальнею, яка є найбільшою кімнатою та також замикає її на ключ. Через конфлікти із колишнім чоловіком, вона намагається приходити в квартиру коли його немає вдома, а син інколи живе там в своїй кімнаті. Кілька місяців тому вона помітила, що серцевина у вхідних дверях замінена, однак ОСОБА_1 не надав їй ключі до квартири. Тому, 29.01.2025 вона прийшла у квартиру, подзвонила, їй відчинив двері колишній чоловік, і викликала поліцію, через заміну замків, ОСОБА_1 викликав своїх родичів, які почали її ображати.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що батько поміняв замки в дверях. 29.01.2025 він з матір`ю прийшов у квартиру, подзвонили у двері, оскільки не могли їх відкрити своїм ключем, увійшли та, оскільки батько не надавав ключі, викликали поліцію.

Допитана як свідок ОСОБА_6 показала, що вона проживає разом із ОСОБА_7 . Її відомо, що коли ОСОБА_8 немає дома, колишня дружина забирала побутову техніку. Знає, що ОСОБА_4 поміняв замки в дверях, ключ від дверей дав сину. 29.01.2025 увечері прийшла колишня дружина, їй відкрив двері ОСОБА_9 та впустив у квартиру, вона викликала поліцію.

Допитана як свідок ОСОБА_10 показала, що вона є сестрою ОСОБА_11 . Знає, що колишня дружина ОСОБА_8 не живе в спільній квартирі, однак замкнула одну кімнату.

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Частиною першою 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а часиною другою цієї статті передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується те, що 29.01.2025 він змінивши замок у вхідних дверях помешкання, чим була завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_12 , та могла бути завдана шкода ОСОБА_13 , та чим вчинив економічне насильство.

Разом з тим, на думку судді, факт вчинення адміністративного правопорушення не є доведеним.

Так, як встановлено із показань потерпілих, вони фактично не проживають за адресою квартира по АДРЕСА_1 .

Як видно із пояснень особи яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих та свідків, 29.01.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийшли у квартиру, їм відчинив двері ОСОБА_4 , впустив їх у квартиру та не перешкоджав нею користуватися.

Тому, 29.01.2025 о 20:00 ОСОБА_4 не вчиняв адміністративного правопорушення, не позбавляв можливості користуватися квартирою, потерпілі мали доступ до неї та викликали поліцію вже після того, як були в квартирі.

Сам факт заміни замків у квартирі, як стверджує особа, яка притягується до відповідальності у зв`язку із поломкою, не свідчить про наявність в діях особи економічного насильства, оскільки суду не доведено, що ОСОБА_4 29.01.2025 перешкоджав потерпілим користуватися їх майном, та такі дії завдали шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілих.

Суддя наголошує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки в межах обставин, викладених у протоколі, та орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення та суд, який переглядає оскаржувану постанову не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист. (подібні висновки викладені у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення «поза розумним сумнівом» не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення ОСОБА_14 , недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 33, 173-2, 184, 287, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 №607/2678/25 та №607/2680/25 в одне провадження та присвоїти об`єднаним справам номер справи №607/2678/25.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за протоколами про адміністративне правопорушення від 29.01.2025 серії ВАД №138446 та від 29.01.2025 серії ВАД №138447 за частиною першою та другою статті 173-2 КУпАП. закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Позняк