1Справа № 335/807/25 3/335/497/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №217065 від 10.01.2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 10.01.2025 року о 06 год. 31 хв. у м. Запоріжжі, вул. Михайла Гончаренка, 13-А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами постановою Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі ВП№71919618 від 13.06.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 04.03.2025 року, будучи повідомленим у встановленому законом порядку, не з`явився.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_1 - адвокат Щасливий О.Р. просив закрити провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши думку захисника-адвоката Щасливого О.Р., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№217065 від 10.01.2025 року, рапорт співробітника поліції про складення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, винесену головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. від 13.06.2024 року у ВП №71919618 та долучений до матеріалів справи відеозапис, який міститься на DVD-R диску, суддя дійшов такого висновку.

Так, судом встановлено, що 10.01.2025 року о 06 год. 31 хв. у м. Запоріжжі, вул. Наукове містечко, 59, водій ОСОБА_3 , керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевої Т.М. від 13.06.2024 року у виконавчому провадженні №71919618, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, відносно ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі відповідно до виконавчого листа №331/3329/20 виданого 21.12.2020 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя.

При цьому, будь-яких доказів того, що 10.01.2025 року, на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 13.06.2024 року у виконавчому провадженні №71919618, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

З відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення також не вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Отже, суд перевіряючи наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження його у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності такої особи про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Як вже зазначалося, в матеріалах справи міститься постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 13.06.2024, винесена головним державним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М.

Постанова про тимчасове обмеження винесена у ВП № 71919618 внаслідок встановлення заборгованості по сплаті аліментів за період з 14.06.2022 по 31.05.2024 в сумі 87 334,39 грн до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому, матеріали справи не містять доказів надсилання зазначеної постанови на адресу боржника у виконавчому провадженні №71919618.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Щасливий О.Р. пояснив, що ОСОБА_1 не знав про відкрите виконавче провадження та постанову про тимчасове обмеження у праві керування, його не повідомляли про накладення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом. Також зазначив, що за адресою, зазначеною у постанові АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ніколи не проживав та не був зареєстрований.

Аналізуючи диспозицію ч. 3 ст. 126 КУпАП вбачається, що умисел є кваліфікуючою ознакою цього складу правопорушення, що виявляється в обізнаності особи стосовно відкритого виконавчого провадження та підстав для обмеження в тимчасовому праві керування транспортним засобом.

Суд враховує, що ОСОБА_1 не був обізнана про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 13.06.2024, що виключає умисел.

Відтак наведені обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно з рішенням у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З урахуванням викладеного суд вважає, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення, та відшукувати докази винуватості особи.

Враховуючи, що адміністративні матеріали не містять належних доказів того, що державним виконавцем у встановленому законом порядку повідомлено ОСОБА_1 про винесення постанови про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами, суддя дійшов висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи обізнаним про існування тимчасової заборони, тобто діяв навмисно всупереч встановленому законом порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.126, 247, 279, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.К. Сиротенко