Справа № 309/692/25
Провадження № 3/309/238/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Орос Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2025 року приблизно о 10 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з ІНФОРМАЦІЯ_4 (з м.д. АДРЕСА_2 ) в межах контрольованого прикордонного району на околиці н.п. Велятино (територія Вишківської сільської громади Хустського району Закарпатської області) на напрямку 151 прикордонного знаку було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні правопорушення не визнав. Суду ствердив, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності та зазначив наступне. Дійсно 05 лютого 2025 року на автобусі Львів-Тячів приїхав в м. Хуст разом зі своєю дівчиною ОСОБА_2 , що підтвердив квитками для проїзду. Метою прибуття до м. Хуст був відпочинок в с. Шаян, в підтвердження надав лист про успішне бронювання від готелю на одну добу на ім`я ОСОБА_1 . Прибувши до м. Хуст ОСОБА_1 разом з дівчиною найняв службу таксі та вирушив до с. Шаян. На посту біля мосту перед с. Велятино його було затримано начебто за спробу незаконного перетину кордону. ОСОБА_1 зазначає, що наміру перетинати кордон не мав. На блок пості він повідомив, що якщо йому та дівчині не можна їхати в с. Шаян, то він повертається додому, однак прикордонники наполягали на тому, що він має намір незаконно перетнути кордон. З метою врегулювання ситуації, яка виникла він викликав працівників поліції. Приїхавши працівники поліції перевірили його документи і поїхали геть, а його та дівчину забрали та відвезли складати документи. Відомості, які зазначені в довідці, яка міститься в матеріалах справи не відповідають дійсності, оскільки він не говорив, що має намір незаконного перетнути кордон. Віє суб`єктом підприємницької діяльності, отримує стабільний хороший дохід, сплачує податки , а отже наміру виїхати за кордон не мав і не має. Крім того , на даній довідці розміщена фотографія іншої людини а не його. Просить суд справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, доходжу наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно вимог ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положеннямст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП характеризується умисною формою вини.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Також при розгляді даної справи суд враховує наступне.

24.02.2022 року в України на підставі указу Президента України №64/2022, введено воєнний стан.

А указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 оголошено в Україна загальну мобілізацію.

З моменту введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, спроби незаконного перетину державного кордону України з країнами ЄС в абсолютній більшості випадків здійснюються особами саме з метою уникнення такої мобілізації. При цьому мотиви можуть бути різними як то страх за своє життя, небажання воювати (пацифізм) тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно дост.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у т.ч. місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону - застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосування її зворотної дії в часі, указівка на сам закон,то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.

Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення,усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження на підставі п. 1.ст. 247 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП працівниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 додано: протокол ЗхРУ №242597 складений відносно ОСОБА_1 від 06.02.2025р., протокол про адміністративне затримання від 06.02.2025 р., протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 06.02.2025р. та Довідка про результати затримання 1-го гр..України на напрямку 207 п/зн впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.02.2025року.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , суддя вважає, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 204-1 КУпАП не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

У даному випадку вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП. ОСОБА_1 прибув до м.Хуст разом зі своєю дівчиною з метою відпочинку на території Закарпатської області та був затриманий.

Згідно Довідки про результати затримання 1-го гр..України на напрямку 207 п/зн впс « ОСОБА_3 від 06.02.2025року вбачається, що в ході опитування гр. України ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку із скрутним фінансовим становищем та небажанням надалі проживати в Україні близько тижня тому вирішив шукати спосіб незаконного перетину державного кордону України (не організовано, хотів потрапити в Німеччину). Так, затриманий шукав способи незаконного перетину ДКУ у месенджері «Telegram» та натрапив на канал «SvobodaBox», в якій було вказано маршрут руху до ДКУ з н.п. Шаян (маршрут руху попередньо видалив, мав рухатись через додаток «Google Maps»).

В подальшому, 06.02.2025 року, останній вирушив автобусом з м. Львів в м. Хуст, Закарпатської обл.. Того ж дня прибув в Закарпатську обл., м.Хуст. Пізніше винайняв таксі щоб добратися до с. Шаян. Близько 10.25 год. 06.02.2025 року при спробі перетину КрП «Велятино», був затриманий прикордонним нарядом. Під час опитування затриманий гр. України ОСОБА_1 помітно нервувати та постійно змінював свої пояснення. Після доставлення до підрозділу з метою перевірки вищевказаного, затриманий пояснив, що мав на меті незаконно перетнути ДКУ поза пунктом пропуску з н.п. Шаян.

Дані обставини викладені працівниками прикордонної служби спростовуються наданими доказами ОСОБА_1 , а саме мета проїзду підтверджена квитками до м.Хуст та квитками на повернення наступного дня до м. Львів, а також останнім надано підтвердження бронювання готелю на одну добу.

Щодо твердження прикордонної служби про «скрутне фінансове становище та небажання надалі проживати в Україні» ОСОБА_1 також спростовано. А саме долучено до матеріалів справи виписку з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань підтвердження того, що він є приватним підприємцем та надав Податкову декларацію, згідно якої має стабільний дохід на території України.

Також, ОСОБА_1 надав суду витяг з додатку «Резерв+», згідно якого дані останнім уточнено вчасно, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 та визнаний тимчасово непридатним.

Крім того, суд звертає увагу, що на довідці про результати затримання громадянина на напрямку 207 п/зн впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розміщена фотографія іншої людини а не його, а також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було затримано в напрямку 151 п/зн на околиці с. Велятино.

За встановлених обставин, суд вважає, що матеріалами справи не встановлення мета та мотиви для спроби незаконного перетину державного кордону.

Відтак на думку суду саме по собі перебування ОСОБА_1 на території м.Хуст та с.Шаян, яке знаходиться в межах контрольованого прикордонного району, не є достатнім для підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, не доведена згідно критерію «поза розумним сумнівом».

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 204-1 КУпАП, а тому відповідно до змістуст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.