Провадження № 3/638/595/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю захисника Кондратенка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові об`єднаний адміністративний матеріал, який надійшов від Чугуївського РУП з превентивної діяльності ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , учасника бойових дій, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 172450 від 13.11.2024, 13.11.2024 о 03 год. 17 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Ranger» номерний знак НОМЕР_2 по автошляху станція Гракове-Базаліївка-Гребля в с. Приморське Чугуївського району Харківської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та з`їхав з дороги у кювет, порушивши вимоги п. 12.1, 12.2 ПДР. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 172449 від 13.11.2024, 13.11.2024 о 03 год. 17 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Ranger» номерний знак НОМЕР_2 по автошляху станція Гракове-Базаліївка-Гребля в с. Приморське Чугуївського району Харківської області, мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння на місці пригоди відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні 12.02.2025 ОСОБА_1 вину у вчиненні даних правопорушень не визнав та пояснив, що 13.11.2024 о 2 годині він заступив на бойове чергування. Він разом із співслужбовцями стояли на узбіччі дороги, контролювали повітряний простір, приїхали працівники поліції, повідомили, що нібито трапилася ДТП та ОСОБА_1 був водієм автомобіля. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та повідомив про це працівників поліції, виник спір. Також зазначив, що автомобіль «Ford Ranger» стояв на узбіччі дороги, зокрема з метою маскування, ніяких ДТП не було, транспортний засіб мав пошкодження, в тому числі переднього бампера, що утворилися раніше, оскільки автомобіль використовується для виконання бойових завдань у складних умовах, бездоріжжі. Від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився через те, що не керував автомобілем, алкогольні напої не вживав, ознак сп`яніння не мав. Про вказану ситуацію він доповів своєму командирові та вранці того ж дня самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, результат тверезий. Крім цього зазначив, що працівники поліції права йому не роз`яснювали, їх ставлення було упередженим. Автомобілем 13.11.2024 керував його співслужбовець ОСОБА_2 , також з ними був ще один військовослужбовець, який вже загинув.

Захисник підтримав позицію ОСОБА_1 , у письмовому клопотанні просить закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи клопотання, окрім вищевикладеного, вказав, що у протоколі не зазначено від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я; поліцейські не пред`явили сертифікат та свідоцтво про повірку газоаналізатора, в Україні відсутнє нормативне закріплення переліку приладів, за допомогою яких можна проводити огляд на стан сп`яніння; згідно відеозапису у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння; відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Захистом надана виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 1133 КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 13.11.2024, згідно якої в цей день о 07-00 год. у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, тверезий.

Суд, заслухавши учасників розгляду та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

За пунктом 1.10 ПДР України водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У свою чергу, у даному випадку підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП є встановлення, доведення та підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Переглянутим відеозаписом події встановлено, що факту керування саме водієм ОСОБА_1 транспортним засобом працівниками поліції не зафіксовано. На зазначеному відеозаписі не зафіксований ані факт керування транспортним засобом, ані факт зупинки транспортного засобу під його керуванням. Більш того, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 увесь час заперечує факт керування ним транспортним засобом.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні 12.02.2025 свідок ОСОБА_2 , допитаний за клопотанням захисника, пояснив, що 13.11.2024 він разом з ОСОБА_1 та ще одним побратимом, який загинув, перебував на бойовому чергуванні біля с. Печеніги Харківської області. Близько 3 години ночі до них під`їхали працівники поліції, перевірили документи та склали на ОСОБА_1 протокол за статтею 130, бо їм здалося, що у нього «перегар». При цьому, ОСОБА_1 автомобілем не керував, алкоголь не вживав, на місце чергування всіх привіз ОСОБА_2 . Автомобіль «Ford Ranger» стояв в кюветі, щоб не заважити руху транспорту, адже дорога вузька, переміщувалися габаритні автомобілі (трали). Автомобіль «Ford Ranger» мав пошкодження до цього, оскільки на ньому переміщаються по бездоріжжю, бампер тримався на саморізах.

За клопотанням захисника, судом двічі викликався в судове засідання поліцейський ОСОБА_3 , який в засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Також судом двічі надсилалися запити до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області з проханням надати інформацію щодо обставин ДТП, повідомлення будь-кому підозри, внесення даних за таким фактом в ЄРДР. Відповідь на запити суду не надійшла.

Таким чином, органом поліції не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Інші докази у справі, а саме: рапорт інспектора поліції Р.Карповець від 13.11.2024, рапорт ЧЧ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 13.11.2024, схема місця ДТП від 13.11.2024, направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів перебувають у залежності із відсутністю доказів керування, а тому не можуть бути враховані під час судового розгляду справи для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки встановлено, що матеріали справи не містять доказів здійснення керування автомобілем ОСОБА_1 , а відтак не можна визнати, що водій порушив п. 2.5 ПДР України, що підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо протоколу та матеріалів про порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1, 12.2 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд зазначає наступне.

При складанні вказаних матеріалів органом поліції також не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Водночас, особа, що притягається до адмінвідповідальності та захисник вказали, що ОСОБА_1 автомобілем не керував. Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надав показання, згідно із якими автомобілем марки «Ford Ranger» номерний знак НОМЕР_2 керував саме він, приїхав разом із співслужбовцями на бойове чергування.

З пояснень вказаного свідка та ОСОБА_1 слідує, що автомобіль стояв на узбіччі, з метою маскування та щоб не заважати руху габаритних транспортних засобів по вузькій дорозі, автомобіль використовувався для виконання бойових завдань, мав пошкодження до 13.11.2024, ніяких ДТП 13.11.2024 не було.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не вказує про вчинення особою правопорушення, викладені у ньому обставини підлягають доведенню відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Інші докази у справі: рапорт інспектора поліції Р.Карповець від 13.11.2024, рапорт ЧЧ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 13.11.2024, схема місця ДТП від 13.11.2024, за відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не мають окремого, самостійного, беззаперечного доказового значення та не є достатніми для кваліфікації дій особи за ст. 124 КУпАП.

Також, в ході судового розгляду підтвердилися доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є суттєвим порушенням права на захист особи.

Щодо інших доводів сторони захисту, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з наведеним та встановленням судом недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення його права на захист, суд не надає окремої оцінки доводам щодо порушень, які, на думку сторони захисту, мали місце при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

При цьому, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є.В. Невеніцин