ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/123/25

провадження № 3/0285/397/25

28 лютого 2025 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Помогаєв А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітний, РНОКПП - не вказано,

за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

УСТАНОВИВ:

25.12.2024 року о 17 год. 30 хв., в м. Звягелі на площі Лесі Українки, керуючи автомобілем "Opel Astra", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 навмисно спрямував автомобіль у занос, чим створив аварійну обстановку пішоходам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Така неявка не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Шепета Р.Л. просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, посилаючись на відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 5 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом спілкування учасників події, показаннями та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 25.12.2024 у вечірній час вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 перебували на пл. Лесі Українки у м. Звягелі. Рухались через проїзну частину автомобільної дороги від міського Палацу культури, в напрямку пішохідної зони. Дорога була покрита льодом. Несподівано почули потужний різкий звук, з яким рухався автомобіль, яким керував ОСОБА_1 . Транспортний засіб рухався з великою швидкістю, виконував маневр повороту. Водій навмисно спрямував автомобіль у занос. Під час наближення до них почав різко змінювати напрямки свого руху, навмисно створивши реальну загрозу наїзду. З метою уникнення наїзду, вони відскочили на узбіччя, але автомобіль продовжив рух на них. Після зупинки, вони висловили зауваження водію, який відреагував агресивно. ОСОБА_1 припаркував автомобіль за межами проїзної частини та після короткої суперечки намагався поїхати з місця події. З метою перешкодити таким діям водія та залишення його на місці зупинки до приїзду поліції, ОСОБА_2 разом з чоловіком стали поруч з передньою частиною автомобіля. ОСОБА_1 увімкнув двигун та скерував автомобіль на них, здійснивши наїзд колесом на ногу ОСОБА_3 . Після цього він поїхав з місця події у невідомому напрямку, але через деякий час повернувся, коли на місце події прибули працівники поліції. Автомобіль залишив в іншому місці.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав аналогічні показання. Підтвердив обставини хаотичного руху та екстренного гальмування автомобіля "Opel Astra", який на значній швикості з прискоренням та ревом двигуна навмисно спрямував автомобіль у занос на ділянці дороги, що прилягає до пішохідної зони поруч з міським Палацем культури. Завдяки швидкій реакції свідків їм вдалось уникнути наїзду автомобіля у той момент. Після зупинки між ними та водієм стався конфлікт, під час якого ОСОБА_1 поводився агресивно та спрямував свій автомобіль на свідків, які намагались перешкодити йому залишити місце події. Під час руху автомобіля стався наїзд колесом на ногу ОСОБА_3 , внаслідок чого він відчув різкий біль. Наслідки травми відчуває до теперішнього часу. Звертався до лікарні, але заяву до поліції про завдання тілесних ушкоджень не подавав.

Показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не викликають сумнівів у їх правдивості, оскільки є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою та з їх первинними письмовими поясненнями та поясненнями на місці події, які зафіксовано відеозаписом поліції.

За клопотанням захисника судом допитаний свідок ОСОБА_4 . Він повідомив, що був присутнім на площі Лесі Українки в м. Звягелі під час події, яка сталась 25.12.2024 за участі водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем, та двох пішоходів, які переходили проїзну частину автодороги. Автомобіль рухався зі швидкістю 45 км на годину, небезпеку створили пішоходи, наїзду не було.

Показання свідка ОСОБА_4 суд сприймає критично, як засіб створення доказу невинуватості ОСОБА_1 . Суд враховує, що згідно пояснень ОСОБА_4 він особисто знайомий з ОСОБА_1 , у зв`язку зі спільним навчанням у технікумі. З показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що свідок ОСОБА_4 прийшов до місця події пізніше та дружньо спілкувався з ОСОБА_1 .

Крім того, у поведінці свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні вбачаються ознаки змови з адвокатом, а саме: контакт поглядом, очікування підказок адвоката, швидка промова щодо обставин події (заучений текст), яка не характерна для вільної розповіді непідготовленої людини.

Оцінюючи обставини події, суд бере до уваги, що вона сталась у темну пору доби, за несприятливих погодних умов (ожеледиця). Місцем події є центральна площа м. Звягеля, значну частину якої становить пішохідна зона. Спосіб організації руху виключає можливість використання даної ділянки дороги для швидкісного руху. З пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається, що 25.12.2025 водій автомобіля "Opel Astra", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 навмисно спрямував автомобіль в занос, чим створив аварійну обстановку. Після зупинки він відновив рух та навмисно здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 .

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Під час розгляду даної справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, який у рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , за своїм характером має значну суспільну небезпеку, оскільки його протиправними діями було створено загрозу життю та здоров`ю двох осіб.

За таких обставин, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

З поведінки ОСОБА_1 одразу після вчинення правопорушення вбачається відсутність у нього будь-якого каяття. З відеозапису вбачається, що спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції та свідками було зухвалим та агресивним.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкцією ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суду не надано відомостей про доходи ОСОБА_1 .

Разом з тим, факт отримання ОСОБА_1 безоплатної правничої допомоги захисника свідчить про наявність передбачених законом підстав, зокрема соціального та майнового стану, визначеного ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

У письмових поясненнях ОСОБА_1 , які наявні у матеріалах справи, він зазначив, що є безробітним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про неможливість накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 та визнає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на рівні мінімального строку, встановленого санкцією ч. 5 ст. 122 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та засобом запобігання вчинення інших правопорушень.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП з ОСОБА_1 стягується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 122, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за цим законом у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп (реквізити для зарахування: р/р UA 0026001; ; МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 22030106; отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, Казначейство України (ЕАП); Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Помогаєв