Справа № 585/647/25
Номер провадження 3/585/284/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Г.О.Цвєлодуб, розглянувши матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Ромни, не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , не є особою, звільненою від сплати судового збору, -

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.02.2025 р. серії ВАД № 603537, 10.02.2025 в АДРЕСА_3 , матір ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , а саме систематичне вживання нецензурної лексики в бік вчителів у соціальних мережах, зривання освітнього процесу, асоціальну поведінку, які чинили в бік вчителів, чим порушила вимоги ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

У діях ОСОБА_1 , на думку автора протоколу, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість заперечила, вказавши, що її син не причетний до дій, які ставляться йому у вину. Додатково пояснила, що зараз у школі походить навчання у онлайн-форматі, її син приймає участь у навчанні із її особистого мобільного телефону та під її наглядом, хто саме чинить дії по надсиланню нецензурних повідомлень певним вчителям, зриву уроків тощо - їй не відомо та докази про те, що це робить саме її син відсутні та їй не надавались.

Суд, вивчивши зміст протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст. 184 КУпАП, відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють настає у разі їх ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

У даному випадку судом зауважується, що диспозиція зазначеної статті є бланкетною, тобто такою, де закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатись до положень іншого нормативного акта іншої галузі права. Бланкетна диспозиція містить правила поведінки в найзагальнішій формі, відсилаючи суб`єкта реалізації до інших правових норм.

Тобто, посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим, та за відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки, що порушене особою, відповідальність не настає.

При цьому, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ст. 252 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення стверджується, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини, чим порушила вимоги ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

При цьому, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначає наступне: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Однак, при вивченні змісту обставин та суті викладеного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.02.2025 р., судом не було встановлено будь-якого взаємозв`язку із між тим твердженням, що, імовірно, неповнолітній ОСОБА_2 , вчиняє дії, що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та визначеного у ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язку батьків щодо створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, що були процитовані вище, у той же час на суд не покладається обов`язок щодо самостійного визначення ознак складу адміністративного правопорушення.

При цьому слід зауважити, що згідно висновків, викладених у рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia», у випадку, коли викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно її редагувати, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Окремо судом також відзначається, що жодного достатнього та беззаперечного доказу про те, що саме неповнолітній ОСОБА_2 , а не інша особа, вчиняє дії, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення - матеріали справи не містять, а таке звинувачення ґрунтується виключно на припущеннях автора протоколу та негативних характеристиках дитини.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не узгоджуються із диспозицією ч.1 ст. 184 КУпАП, яка вимагає конкретного формулювання та чіткого посилання на нормативний акт, яким передбачено правило поведінки, що порушене особою, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а відсутність наведеного повинно мати наслідком закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 12-13, 51, 184, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із не встановленням в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Роменського Г.О.Цвєлодуб

міськрайонного суду