Справа № 135/1666/24
Провадження № 3/135/40/25
ПОСТАНОВА

іменем України

04.03.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 начальником СРПП ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Квасніцьким О.О. було складено протокол серії ЕПР1 № 192950 про те, що водій ОСОБА_1 10.12.2024 о 08 год 50 хв по вул. Петра Кравчика, керуючи автомобілем марки «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 , не надала перевагу в русі автомобілю марки «Нісан Мікра», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , котрий рухався в попутному напрямку по суміжній смузі зліва, під час здійснення розвороту, в наслідок чого скоїла ДТП з матеріальним збитком, чим порушила вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху, що було кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала та пояснила, що того дня рухалася автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петра Кравчика та мала намір виконати розворот з метою перестроювання на зустрічну смугу руху. Перед початком маневру вона зайняла крайнє ліве положення на своїй смузі руху (яка має дві смуги в одному напрямку), увімкнула покажчик повороту та зупинилася, очікуючи, щоб пропустити транспортні засоби, що рухалися зустрічною смугою. У цей час у її автомобіль ззаду в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 вважає, що в повній мірі дотрималася правил дорожнього руху, а причиною ДТП стали дії водія ОСОБА_3 , яка не надала їй перевагу в русі. Вона також надала суду відповідні документи (свідоцтва про розірвання та укладення шлюбу), які підтверджують зміну її прізвища з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ", пояснивши, що під час оформлення протоколу пред`явила посвідчення водія, видане на прізвище " ОСОБА_4 ". Окрім того, вона повністю підтримала клопотання свого захисника про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на обставини, викладені в протоколі.

Захисник Лобуренко С.В. подав письмове клопотання, в якому просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Своє клопотання мотивував тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено пункт ПДР, який не відповідає суті правопорушення, що інкримінується його підзахисній. Зокрема, посилання у протоколі на порушення п. 16.13 ПДР є безпідставним, оскільки цей пункт встановлює вимоги до водіїв, які рухаються в зустрічному напрямку прямо або праворуч.

Натомість на момент зіткнення автомобіль ОСОБА_1 перебував у нерухомому стані, тоді як автомобіль ОСОБА_2 рухався в попутному напрямку по суміжній смузі зліва. У цій ситуації ОСОБА_1 діяла відповідно до вимог п.п. 10.4 та 10.6 ПДР, які регулюють маневрування транспортних засобів.

Водночас водій ОСОБА_2 порушила вимоги п. 12.3 та п. 2.3 (б) ПДР, оскільки, маючи технічну можливість зупинитися чи об`їхати нерухомий автомобіль (оскільки мала вільну праву смугу), вона не вжила заходів для уникнення ДТП. Якби ОСОБА_2 дотримувалася швидкісного режиму, була уважною і не відволікалася від керування, то аварії можна було б запобігти.

Характер пошкоджень на автомобілях виключає версію подій, озвучену поліцейському Неліпою Л.О. Захисник наголосив, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу справи, викладену у протоколі, оскільки вона фактично є формулюванням обвинувачення, винуватість у якому має доводитися в судовому процесі.

Крім того, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це суперечить принципам змагальності та може призвести до того, що суд перебере на себе функції обвинувачення.

Виходячи з наведених обставин, протокол не може бути визнаний допустимим доказом у справі, а відтак вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що того дня вона рухалася на автомобілі Nissan Micra, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Петра Кравчика у суміжній лівій смузі, на дорозі, що має дві смуги руху в одному напрямку.

У цей момент автомобіль Ford Fiesta під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у правій суміжній смузі, раптово, без увімкненого покажчика повороту, почав здійснювати маневр повороту ліворуч.

З огляду на вказані обставини ОСОБА_2 не мала достатнього часу для реакції та допустила зіткнення з автомобілем Ford Fiesta. Вона вважає, що причиною ДТП стало саме порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , яка не надала перевагу в русі, хоча була зобов`язана це зробити відповідно до дорожньої ситуації.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посадовою особою, що складає протокол про адміністративне правопорушення, ставиться у провину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, про що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, і лише за ті, що зазначені у протоколі.

Відповідальність, яка передбачена ст. 124 КУпАП, настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням водієм транспортного засобу правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192950, водій ОСОБА_1 10.12.2024 о 08:50 по вул. Петра Кравчика, керуючи автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , не надала перевагу в русі автомобілю Nissan Micra, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по суміжній смузі зліва під час здійснення розвороту, внаслідок чого сталося ДТП з матеріальним збитком. Це кваліфіковано як порушення п. 16.13 ПДР України і передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно зі схемою місця ДТП, підписаною всіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди, подія сталася на прямому відрізку автодороги, яка має по дві суміжні смуги руху в кожному напрямку.

Суд звертає увагу на те, що схема місця ДТП, складена працівниками патрульної поліції, містить графічне зображення обставин дорожньої пригоди, зокрема, ділянку дороги, де сталася ДТП; сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка об`єктів; транспортні засоби, причетні до ДТП; координати їхнього розміщення відносно елементів проїзної частини тощо. На зворотному боці схеми зазначено характеристики транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність зазначених у схемі даних.

Крім того, судом оглянуті надані сторонами фотознімки, на яких зафіксовано транспортні засоби з наявними пошкодженнями після ДТП.

Водночас, відповідно до п. 16.13 ПДР України, який ставиться у провину ОСОБА_1 , перед поворотом ліворуч або розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний надати перевагу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються зустрічним напрямком по рівнозначній дорозі прямо чи праворуч.

Суд наголошує, що розділ 16 ПДР України регулює правила проїзду перехресть, а п. 16.13 ПДР визначає порядок проїзду нерегульованих перехресть.

Проте, як встановлено вище, учасники ДТП рухалися по прямому відрізку автодороги, яка має по дві суміжні смуги руху в кожному напрямку.

За таких обставин посилання працівника поліції у протоколі на порушення порядку проїзду нерегульованого перехрестя є безпідставним, оскільки місце ДТП - це не перехрестя, а прямий відрізок дороги.

З огляду на фактичні обставини справи, зафіксовані у протоколі, схемі та фотознімках, учасники дорожнього руху повинні були керуватися п. 10.4 ПДР, який регулює дії водія перед початком руху. Зокрема, відповідно до цього пункту, водій, який виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен надати дорогу зустрічним транспортним засобам. Якщо маневр виконується не з крайнього лівого положення, водій також зобов`язаний надати дорогу попутним транспортним засобам.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот, зобов`язаний надати перевагу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і також виконують розворот.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано неправильний пункт ПДР, який не відповідає суті інкримінованого порушення.

За таких обставин суд доходить висновку, що під час складання протоколу серії ЕПР1 № 192950 від 10.12.2024 працівником поліції було допущено істотне порушення, а саме неправильно зазначено пункт ПДР, за порушення якого настає відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно, протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, що передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 16.13 ПДР України, оскільки цей пункт регулює порядок проїзду нерегульованих перехресть, тоді як дана ДТП сталася на прямому відрізку автодороги, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку. Відповідно, за такої дорожньої обстановки, учасники руху повинні були діяти відповідно до п. 10.4 ПДР.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він не має права виходити за межі фактичних обставин, викладених у протоколі. Якщо фабула адміністративного правопорушення не містить усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно її редагувати, а також не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це порушуватиме право на захист особи та принцип рівності сторін процесу.

Протокол про адміністративне правопорушення фактично виконує роль обвинувального акта, на підставі якого, у поєднанні з іншими доказами, встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з істотними порушеннями норм КУпАП, які, з огляду на обмежені процесуальні повноваження суду та обов`язку збирати докази саме особами, уповноваженими на складання протоколів, не можуть бути усунуті під час судового розгляду, вказаний протокол не може бути допустимим доказом по справі, що тягне за собою неможливість правильного вирішення справи на його основі.

З огляду на викладене вище, фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Це є важливим принципом при вирішенні справи по суті та унеможливлює в даному випадку ухвалення постанови про визнання особи винною.

Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), згідно з якою доказування має ґрунтуватися на сукупності ознак або неспростовних презумпцій, які є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими між собою. Якщо такі ознаки відсутні, винуватість особи не може бути доведена поза розумним сумнівом (п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з посиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)).

Згідно з позицією ЄСПЛ, «розумний сумнів - це сумнів, що ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих доказів або їх відсутності, і є таким, що змусив би особу утриматися від ухвалення рішення у питаннях, які мають для неї найбільше значення».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, якщо суд встановив, що в діях особи, щодо якої складено протокол, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, дані, що містяться у протоколі серії ЕПР1 № 192950 від 10.12.2024, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а отже, існують підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 247, 256, 268, 278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192950 від 10.12.2024.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя