Справа № 128/5006/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2025 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов звідділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №200346 від 19.12.2024, «19.12.2024 о 14 год 25 хв в с. Бохоники, вул. Дачна, Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET EPICA» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху транспортним засобом заднім ходом не переконався у безпечності маневру, не звернувся за допомогою до інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення із автомобілем «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце пригоди та вжив алкогольні напої після вчинення ДТП до проведення огляду працівниками поліції на стан сп`яніння».

06.03.2025 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Менчук М.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що «19.12.2024 біля 12 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи на території будівельного майданчику по вул. Дачній в селі Бохоники, Вінницького району Вінницької області, вирішив поїхати до магазину. Для цього сів за кермо свого автомобіля марки Chevrolet Еріса д.н.з. НОМЕР_3 та заднім ходом здійснював виїзд з території подвір`я. ОСОБА_1 дійсно бачив припаркований автомобіль марки Renault Logan сірого кольору. Об?їхавши вказаний автомобіль з правого боку, ОСОБА_1 поїхав до магазину. Повернувся на територію будівельного майданчику приблизно через 15-20 хвилин, де біля автомобіля Renault Logan сірого кольору побачив його власника ОСОБА_2 , який пред`явив ОСОБА_1 претензію на предмет пошкодження його автомобіля. ОСОБА_1 пояснив ОСОБА_3 , що при виїзді з території будівельного майданчику дійсно не відчув, що зачепив його автомобіль, однак і не заперечував свою причетність до цього. Оглянувши на місці Renault Logan сірого кольору всіма учасниками було встановлено, що пошкодження має незначний характер у вигляді подряпини правого заднього крила. ОСОБА_1 запевнив, що відшкодує в повному обсязі завдану шкоду або ж самостійно відремонтує вказані пошкодження. Крім того, про вказану подію очевидець вказаної події ОСОБА_4 в телефонному режимі за номером телефону « НОМЕР_4 » повідомив керівника будівельних робіт ОСОБА_5 . Останній під час особистої розмови із ОСОБА_6 також дійшли згоди про те, що в обов`язковому порядку завдана шкода ОСОБА_1 буде відшкодована, а також те, що вказаний конфлікт між ними вирішено без виклику працівників поліції. Таким чином, ОСОБА_1 був переконаний в тому, що конфлікт був вирішений на місці. Однак з матеріалів судової справи стало відомо, що о 14 год 27 хв 19.12.2024 ОСОБА_7 здійснив виклик на телефонну лінію «102» та повідомив працівників поліції про вищевказану подію. Відповідно до відеозапису з бодікамери поліцейського, відеозапис розпочато 14 год 54 хв 19.12.2024. Однак проведеним аналізом змісту розмов, які зафіксовані на відеозаписі встановлено та очевидним є те, що сам факт ДТП за часом мав місце значно раніше (біля 12 год 00 хв 19.12.2024), ніж звернення потерпілого на лінію «102» (14 год 27 хв 19.12.2024), при тому, що в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №200353 часом вчинення правопорушення зазначено 14 год 25 хв, що не відповідає дійсності. В подальшому до ОСОБА_1 зателефонувала його дружина, з якою в нього виник конфлікт з приводу особистих сімейних відносин, розлучення та поділу майна. Таким чином, після тривалого обговорення вказаної події ДТП, після узгодження умов та порядку відшкодування шкоди, ОСОБА_1 , як було зазначено вище, будучи переконаним, що конфліктна ситуація (ДТП) із ОСОБА_6 вирішена без виклику працівників поліції, не маючи прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, а саме: умисного залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи в стресовому сані, на своєму автомобілі Chevrolet Еріса д.н.з. НОМЕР_5 , від?їхав приблизно 800 метрів від будівельного майданчика, де зупинився неподалік річки Південний Буг. Не керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 для того, щоб заспокоїтись після конфлікту з дружиною, вжив алкогольний напій «Revo». При цьому, факт вживання ОСОБА_1 алкоголю абсолютно не пов`язаний із подією ДТП. В останнього не було умислу на вживання алкоголю саме після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, оскільки ОСОБА_1 був переконаний в тому, що вказана подія ДТП не буде оформлюватись працівниками поліції. Вказані обставини також підтверджуються і поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які 17.02.2025 долучені до матеріалів судової справи в якості доказів. Крім того, вказані обставини також підтверджуються і відеозаписом з бодікамери поліцейського, який долучений до матеріалів справи. Також на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_5 пояснив, що 19.12.2024 ОСОБА_4 проінформував його про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу пошкодження автомобіля. ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_6 та запевнив останнього в тому, що він особисто відшкодує йому завдану шкоду, а потім вказані кошти стягне з ОСОБА_1 , на що ОСОБА_6 погодився. Вказаними обставинами підтверджується і те, що в присутності ОСОБА_1 ніхто працівників поліції не викликав для оформлення ДТП і не повідомляв його про такий намір. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №200346, ОСОБА_1 «вжив алкогольні напої після вчинення ДТП до проведення огляду працівниками поліції на стан сп?яніння». Однак диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність саме за вживання алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я, а не поліцейським. Однак матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не знав, що подія ДТП буде оформлюватись працівниками поліції. Вказані обставини підтверджують відсутність умислу ОСОБА_1 на вживання алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб в закладі охорони здоров?я здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Дорожня пригода сталася 19.12.2024 біля 12 год 00 хв. В свою чергу, працівники поліції прибули за викликом ОСОБА_6 та розпочали відеофіксацію (коли ОСОБА_1 дізнався про факт прибуття працівників поліції) 19.12.2024 о 14 год 54 хв, що підтверджується відеозаписом. Тобто після самої події ДТП минуло три години. Сукупний аналіз змісту ч. 4 ст. 130 КУпАП та вищезазначеної норми свідчить про те, що в разі, якщо водій транспортного засобу причетного до ДТП, не був зупинений працівниками поліції протягом двох годин після дорожньо-транспортної пригоди, він не може бути притягнений до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП».

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не визнав. Суду зазначив, що його транспортний засіб 19.12.2024 не був зупинений саме на вимогу працівників поліції, умислу на вживання алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди за його участю у нього не було.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Менчук М.В. в судовому засіданні підтримав попередньо подане клопотання про закриття провадження у справі. Суду зазначив, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та клопотання його захисника, оглянувши матеріали справи доходжу такого висновку.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В частині п`ятій статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до пункту 2.10є Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В частині четвертій статі 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Основною ознакою даного правопорушення є вживання водієм алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Отже, обов`язковим є проведення огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв працівниками патрульної поліції не зафіксований у передбачений законодавством спосіб.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 19.12.2024 зазначено, що в ОСОБА_1 в результаті огляду, проведеного поліцейським, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. Від проходження огляду відмовився.

За правилами частин першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В частині третій статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Так, згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І зазначеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В пункті 6 розділу І вищевказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейським направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто вищезазначені норми вказують на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Фактично з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто факт вживання алкоголю не підтверджений, а відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

У даному випадку працівник поліції (у разі наявності на те підстав) мав скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чого зроблено не було, адже факт відмови від проходження огляду прирівнюється до факту вживання алкогольних напоїв.

Лише після підтвердження належним чином факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв або після складання протоколу про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння працівники поліції мали право скласти протокол за частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Вказане узгоджується із висновками, викладеними у постанові Вінницького апеляційного суду від 23.11.2023 (справа № 127/24921/23).

Оцінюючи докази у даній справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховую таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинно бути підтверджене належними та допустимими доказами

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У даному випадку матеріали справи не містять доказів вживання ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Таким чином, наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

У зв`язку з викладеним вище, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення з цих підстав підлягає закриттю.

Керуючись статтями 9, 130 ч. 4, 245, 247 п. 1, 251, 280, 283, 294 КУпАП, суддя -

УХВАЛИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ