Справа № 172/140/25
ПОСТАНОВА

іменем України

07 березня 2025 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 17211 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2025 справу про адміністративне правопорушення № 172/140/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 17211 КУпАП повернуто особі, якою складено протокол про адміністративне правопорушення для направлення за підсудністю до відповідного суду, згідно з положеннями ст. 276 КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа про адміністративне правопорушення № 172/140/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 17211 КУпАП передана в провадження судді 06.03.2025.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії в/ч НОМЕР_2 № 292 від 19.12.2024 встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, виконуючи обов`язки військової служби, в умовах особливого періоду, що включає військовий стан, в порушення своїх статутних обов`язків не прибув до пункту тимчасової дислокації підрозділу польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , що розташовується у АДРЕСА_2, відповідно до відданого наказу командиром польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , а саме: до 22:00 години 27.11.2024. 04.12.2024 о 20:00 годині військовослужбовець ОСОБА_1 прибув в пункт тимчасової дислокації підрозділу польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , що розташовується у АДРЕСА_2 та приступив до виконання своїх службових обов`язків. Таким чином ОСОБА_1 в період з 22:00 години 27.11.2024 до 20:00 години 04.12.2024 був відсутній на військовій службі без поважних причин, тобто не більше десяти діб, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 17211 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою SMS-повісткою, яку він отримав 06.03.2025 о 15:38:11 годині, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи клопотань від останнього про розгляд справи за його участю не надходило.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська не припинена, вимоги ч. 2 ст. 277 КУпАП, відповідно до якої, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 17210 - 17220 КУпАП, розглядаються протягом доби, та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Частиною 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, за що передбачається відповідальність у вигляді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Згідно ст. 1 Закону України Про оборону України № 1932-XII від 06.12.1991р. особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України Про правовий режим воєнного стану визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні у разі збройної агресії, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Військове командування, в межах повноважень видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Обов`язки військовослужбовців визначені Статутом внутрішньої служби ЗС України, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Окрім цього, під час проведення на території України, в умовах загрози національній безпеці держави, від військовослужбовців особливо вимагається бути високо дисциплінованими та мати високу моральну та патріотичну свідомість.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17211 КУпАП, підтверджується повністю безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії в/ч НОМЕР_2 № 292 від 19.12.2024, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2022 № 47 згідно з яким сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду техніком центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.11.2024 № 339 згідно з яким вважати техніком центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 - сержанта ОСОБА_1 таким, що вибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань у складі тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- належним чином завіреною копією рапорту начальника польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 від 27.11.2024, відповідно до якого 25.11.2024 приблизно о 10:45 годині начальником центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 сержанту ОСОБА_1 доведено про факт його відрядження, а також про те, що він має прибути до тимчасового пункту дислокації підрозділу, розташованого у АДРЕСА_2 Сил оборони України не пізніше 22:00 години 27.11.2024. Станом на 22:00 годину 27.11.2024 сержант ОСОБА_1 до тимчасового пункту дислокації підрозділу не прибув. В телефонній розмові повідомив про те, що приїжджати наміру не має;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.11.2024 № 341 згідно з яким технік центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 - сержант ОСОБА_1 не прибув у зазначений у наказі командира польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 час, а саме: до 22:00 години 27.11.2024, самовільно залишивши військову частину;

- належним чином завіреною копією доповіді начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 за фактом вчинення військового правопорушення (самовільне залишення військової частини) військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 сержантом ОСОБА_1 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.12.2024 № 348 згідно з яким технік центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 - сержант ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання службових обов`язків, після самовільного залишення військової частини;

- належним чином завіреною копією доповіді начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 за фактом повернення військовослужбовця - сержанта ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 після самовільного залишення військової частини;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких останній підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та зазначив, що він займає посаду начальника ЦЗ ТПУ ПВЗ військової частини НОМЕР_2 , має військове звання «капітан». 25.11.2024 приблизно о 10:45 годині ним доведено сержанту ОСОБА_1 про те, що він має прибути до тимчасового пункту дислокації підрозділу, розташованого у АДРЕСА_2 Сил оборони України не пізніше 22:00 години 27.11.2024, на що ОСОБА_1 повідомив, що не має бажання їхати за власний рахунок, на що він йому роз`яснив, що по прибуттю до військової частини, при наявності проїзних документів, ОСОБА_1 будуть відшкодовані витрати на переїзд. 26.11.2024 приблизно о 14:26 години ОСОБА_1 було повторно доведено до відома про факт його відрядження. Станом на 22:00 годину 27.11.2024 сержант ОСОБА_1 до тимчасового пункту дислокації підрозділу ТГр « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил оборони України не прибув, в телефонній розмові повідомив про те, що приїжджати наміру не має;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких останній підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та зазначив, що він займає посаду заступника начальника ЦЗ ТПУ ПВЗ військової частини НОМЕР_2 , має військове звання «капітан». 25.11.2024 приблизно о 10:45 годині в його присутності начальником ЦЗ ТПУ ПВЗ військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 було доведено сержанту ОСОБА_1 про те, що він має прибути до тимчасового пункту дислокації підрозділу, розташованого у АДРЕСА_2 Сил оборони України не пізніше 22:00 години 27.11.2024, на що ОСОБА_1 повідомив, що не збирається їхати за власний рахунок, на що ОСОБА_2 роз`яснив ОСОБА_1 , що по прибуттю до військової частини, при наявності проїзних документів, йому будуть відшкодовані витрати на переїзд. 26.11.2024 приблизно о 14:26 години начальником ЦЗ ТПУ ПВЗ військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 було повторно доведено до відома ОСОБА_1 про факт його відрядження та про те, що останній має прибути до тимчасового пункту дислокації підрозділу не пізніше 22:00 години 27.11.2024, на що ОСОБА_1 в телефонній розмові повідомив про те, що приїжджати не збирається;

- наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) № 42 від 08.01.2025 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини сержанта ОСОБА_1 ».

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 17211 КУпАП, як такі, що виразилися у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем.

У відповідності до ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 17211 КУпАП, є військовим адміністративним правопорушенням.

Щодо пояснень ОСОБА_1 , згідно з якими він не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17211 КУпАП в повному обсязі, оскільки не зміг знайти транспорт щоб доїхати з міста Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області до тимчасового пункту дислокації підрозділу, розташованого у АДРЕСА_2 Сил оборони України не пізніше 22:00 години 27.11.2024, а зміг приїхати до вказаного у наказі начальника ЦЗ ТПУ ПВЗ військової частини НОМЕР_2 місця лише 04.12.2024, так як їхав своїм ходом та за власний рахунок, суд не може взяти до уваги, оскільки вказане спростовується належним чином завіреною копією рапорту начальника польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 від 27.11.2024, належним чином завіреною копією доповіді начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 за фактом вчинення військового правопорушення (самовільне залишення військової частини) військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 сержантом ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) № 42 від 08.01.2025 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини сержанта ОСОБА_1 », а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких техніком центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , сержант ОСОБА_1 в період з 22:00 години 27.11.2024 до 20:00 години 04.12.2024 був відсутній на військовій службі без поважних причин, тобто не більше десяти діб.

Доказів неправомірних дій уповноваженого працівника військової частини НОМЕР_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надано, правомірність їх дій останнім у встановленому порядку адміністративного судочинства не оспорювалася.

Вказану поведінку ОСОБА_1 суд розцінює, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та подальшого уникнення від відповідальності. На переконання суду вказане не потребує детального аналізу, оскільки правова оцінка та мотиви суду викладені вище.

З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеність вини у його вчинені та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17211 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як убачається з матеріалів провадження, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії в/ч НОМЕР_2 № 292 від 19.12.2024, правопорушення було вчинено 27.11.2024, а тому останнім днем притягнення до відповідальності ОСОБА_1 було 27.10.2024, відповідно до належним чином завіреної копії рапорту начальника польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 днем виявлення скоєного ОСОБА_1 правопорушення було 27.11.2024, а тому останнім днем притягнення до відповідальності ОСОБА_1 було 27.02.2025, у той же час, справа про адміністративне правопорушення надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В. 06.03.2025.

Тобто, на момент надходження справи в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., строки притягнення до відповідальності ОСОБА_1 минули, оскільки вони знаходяться поза межами тримісячного строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та з урахування положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення поза розумним сумнівом та про необхідність закриття справи у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17211 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 17211 - закрити на підставі п. 7) ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко

07.03.2025