Справа № 155/1995/24 Провадження №33/802/129/25 Головуючий у 1 інстанції:Санакоєв Д. Т.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 та його захисника Мазурок В.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Мазурок В`ячеслава Сергійовича на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, інваліда II групи, учасника бойових дій, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- за ч.4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 36 КУпАП, призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.12.2024 року о 04 год 00 хв в м. Берестечко, по вул. Незалежності, 69, керуючи транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості при якій міг би безпечно керувати транспортним засобом та був не уважний, не слідкував за зміною обстановки дорожнього руху внаслідок чого здійснив наїзд на електричну опору, транспортний засіб отримав механічні пошкодження, внаслідок ДТП тілесних ушкоджень не отримав, чим порушив вимоги п.12.1, 2.3(Б) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Він же, 01.12.2024 року о 04 год 00 хв в м. Берестечко, по вул. Незалежності, 69, керуючи транспортним засобом здійснив наїзд на електричну опору та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний чим порушив вимоги п.2.10(А) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Він же, 01.12.2024 року о 04 год 30 хв в с. Кутрів, по вул. Набережна, 29, керував транспортним засобом та вживав після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 01.12.2024 близько 04 год 00 хв в м. Берестечко, по вул. Незалежності, 69 за його участю, алкоголь, що підтверджується тестом №5591, результат становить 1,08‰, чим порушив вимоги п.2.10(Є) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

За вчинення правопорушень щодо ОСОБА_1 було складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124, ст.122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП, які суддею Горохівського районного суду Волинської області від 10.12.2024 року були об`єднані в одне провадження №155/1995/24 (провадження №3/155/971/24).

Не оспорюючи фактичні обставини, захисник Мазурок В.С. подав апеляційну скаргу, в зв`язку тим, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою накладення необґрунтованого адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що за кожним із фактів вчинення правопорушень відносно ОСОБА_1 складено три протоколи, які були об`єднані в одне провадження. Проте, місцевий суд прийшов до помилкового висновку, що правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП, є більш тяжким по відношенню до правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (санкція статті передбачає адміністративний арешт від 10 до 15 діб). Таким чином, на думку сторони захисту адміністративний арешт є більш суворим адміністративним стягненням ніж штраф і позбавлення спеціального права, а тому місцевий суд мав би накласти стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

З огляду на вищевикладене просить, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП та притягнути його до відповідальності в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Водночас, захисник особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвокат Мазурок В.С. в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних на те причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Мазурок В.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили оскаржувану постанову в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення скасувати, призначити ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, оскільки суд помилково дійшов висновку, що правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП, є більш тяжким по відношенню до правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, у зв`язку з цим оскаржуване рішення переглядається в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Так, положеннями ст.33 КУпАП регламентовано, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Як встановлено місцевим судом і не заперечується стороною захисту, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Разом з тим, санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

У свою чергу санкцією ч.4 ст.130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Так, судом першої інстанції встановлено, що не заперечується стороною захисту, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_1 , термін дії з 21.06.2024 року по 21.06.2054 року, що підтверджується довідкою ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №65028-2024 від 02.12.2024 року (а.с.13).

Відповідно до ст.36 КУпАП, яка передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, судом першої інстанції на підставі ст.36 КУпАП, враховуючи санкції ст.124, ст.122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП, особу порушника, обставини справи, прийнято рішення піддати ОСОБА_1 остаточному адміністративному стягненню в межах санкції ч. 4 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На переконання апеляційного суду, застосований до ОСОБА_1 вид та розмір адміністративного стягнення в повній мірі забезпечить виконання мети такого стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для його скасування чи зміни в оскаржуваній частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвокату Мазурок В`ячеславу Сергійовичу строк апеляційного оскарження постанови судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року в даній справі.

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Мазурок В`ячеслава Сергійовича залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк