ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3-в/753/8/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши подання начальника Фастівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Гейко В.М. про звільнення ОСОБА_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення

В С Т А Н О В И В:

Начальник Фастівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Гейко В.М. звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що на виконанні в Фастівському районному відділі №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області перебуває постанова Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2019, якою визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин. Однак ОСОБА_1 на виклики для відбуття вказаного адміністративного стягнення не з`являється, за зареєстрованим місцем проживання не проживає, фактичне місце проживання встановити не виявилось можливим. 28.06.2022 зателефоновано до ОСОБА_1 , він повідомив, що знаходиться за межами України. Посилаючись на викладені обставини, на ст. 80 КК України та аналогію закону, враховуючи, що постанова суду не виконана впродовж двох років з дня набрання такою законної сили, просить суд подання задовольнити.

В судове засідання представник Фастівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Суд, ознайомившись з поданням та доданими до нього матеріалами дійшов наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.08.2019 р. №53469958, ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 08.08.2019 р. за період з 10.06.2016 р. по 01.08.2019 р. становить 55 500 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2019 р. у справі №753/17257/19, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин. Постанова суду набрала законної сили 28.10.2019 р.

Згідно матеріалів особової справи № 05/2019 щодо ОСОБА_1 , вказана постанова суду одержана Святошинським РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 06.12.2019 та прийнята до виконання.

Як вабчається із матералів подання, наразі ОСОБА_1 не виконано адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком сто двадцять годин.

Згідно зі ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Статтею 183-2 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 21.01.2020 року, ОСОБА_1 19.12.2019 року у Києво-Святошинському РВ з питань пробації відмовився від отримання направлення для відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, та повторно 21.01.2020 року відмовився від направлення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2020 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1, 28 червня 2022 року ОСОБА_1 повторно відмовився з`явитися до Фастівського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, для отримання направлення на відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2022 р. провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення № 1 від 28 червня 2022 року) закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З листа-відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 03.08.2023 р., вбачається, що згідно інформацією наданою Дарницьким ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) та перевіркою відомостей АСВП встановлено, що на примусовому виконанні у Дарницькому ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження №53469958 з примусового виконання виконавчого листа №753/11174/16, виданого 22.02.2017 Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, починаючи з 10.06.2016 і до досягнення дитиною повноліття. 07.10.2020 державним виконавцем, на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу, керуючись п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, якою встановлено: згідно заяви стягувача від 02.10.2020, заборгованість по аліментам відсутня, претензій заявниця до боржника не має.

Відповідно до інформації наданої Гловним центром обробки спеціальної інформації Держаної прикордонної служби України №85/32 від 14.01.2025 р., ОСОБА_1 здійснив перетин (виїзд) державного кордону України, через аеропорт Київ (Жуляни).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу про адміністративні правопорушення та інших законів України.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положеннями КУпАП передбачено, що орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, може припинити її виконання, при цьому звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення не передбачено.

В силу вимог ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 ст. 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Так, відповідно до пунктів 5, 6 та 9 ст.247 КУпАП орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, у разі: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо застосування ст. 80 КК України суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 303 КУпАП не підлягають виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, якщо їх не звернуто до виконання протягом 3 місяців з дня винесення.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 80 КК України (за аналогією) передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не повинен перевищувати двох років.

Отже, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім того, з часу набрання законної сили постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин минуло більше ніж п`ять років.

Також, як зазначалось вище постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2020 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності; постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2022 р. провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Будь-які відомості про наявність постанов суду, якими було встановлено факт ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає доцільним задовольнити подання та звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.303,304 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання подання начальника Фастівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин за ч. 1 ст.183-1 КУпАП, призначеного постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2019 р., у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА