Справа № 752/2617/25
Провадження №: 3/752/1902/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Гаврищук А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

За ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 210599 від 01.01.2025, ОСОБА_1 01.01.2025 о 18 годині 44 хвилини, в м. Києві по пл. Голосіївській, керував транспортним засобом марки «Chery» д/н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він 01.01.2025 о 18 годині 44 хвилини, в м. Києві по пл. Голосіївській, не керував транспортним засобом марки «Chery» д/н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. 01.01.2025 він їхав від своїх друзів, по дорозі додому у нього заклинило рульову рейку, в наслідок чого автомобіль повело в бік та вдарило об бордюру, у результаті вказаного удару лопнуло колесо. Після чого, він спробував запаркувати автомобіль біля бровки, однак у зв`язку із відповідними механічними пошкодженнями цього зробити не вдалося і автомобіль частково залишився на проїжджій частині. Після цього, було викликано евакуатора та він залишився очікувати його приїзду в автомобілі. Через деякий час роботи в автомобілі сів акумулятор і оскільки в автомобілі стало холодно, він пішов до найближчого МАФ купити горілки, сів до автомобіля. Коли до нього підійшли працівники поліції, він сидів в автомобілі, який був знерухомлений та мав пошкодження, автомобіль був не заведений, акумулятор розряджений. Відповідні пояснення він надав працівникам поліції. У зв`язку із тим, що транспортним засобом не керував, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20.10.2011 про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правилами дорожнього руху регламентовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проаналізувавши наявні у справі фактичні дані, які як докази були зібрані УПП у м. Києві ДПП, суддя встановив, що вина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

ЄСПЛ у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Разом з тим, надані УПП докази в цій справі цим критеріям не відповідають, з огляду на таке.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення УПП у м. Києві суду надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 210599 від 01.01.2025, який складений стосовно ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно ОСОБА_1 від 01.01.2025; відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції УПП у м. Києві ДПП, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, відеозапис із системи безпечне місто.

Як вбачається з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) співробітників УПП у м. Києві, ОСОБА_1 перебував в автомобілі «Chery» д/н/з НОМЕР_2 , який був припаркований в місті Києві на Голосіївській площі. При цьому, з матеріалів справи не вбачається та працівниками поліції не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем чи факту перебування останнього за кермом автомобіля одразу після зупинки. Тобто, у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом.

Разом із тим, на підтвердження версії подій ОСОБА_1 свідчить відеозапис із системи безпечне місто на якому зафіксовано, що за більш ніж дві години, до прибуття працівників поліції, як під час руху автомобіль «Chery» д/н/з НОМЕР_2 на проїжджій частині різко тягне в бік та він вочевидь здійснює зіткнення із бордюрним каменем, вказане мало місце о 18:44. Водночас, як вбачається із іншого відео, працівники поліції під`їжджають до місця знаходження автомобіля о 21:49, автомобіль не заведений, світло не горить, наявне пошкодження лівого колеса, яке виникло близько 18:45, що унеможливлює рух автомобіля. Водій ОСОБА_1 при спілкуванні надав пояснення аналогічні наданим у судовому засіданні, що автомобілем він не керував, впродовж майже трьох годин знаходився на місці, очікує евакуатора у зв`язку із цим відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючої при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суддя дійшов до висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суддя вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. 1, 7, 9, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосійвський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В.Гаврищук