Справа № 592/3386/25
Провадження № 3/592/860/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Косолап М.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищевеселе Охтирського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого,

за частиною 2 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 137121 від 16.02.2025 ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП за наступних обставин.

16.02.2025 близько 09 - 30 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчиняв сварку відносно доньки своєї цивільної дружини ОСОБА_2 , в ході якої виражався нецензурною лайкою, ображав, принижував в присутності її малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2024 р.н., внаслідок чого завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілої та її дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що орендують будинок разом з співмешканкою. Дочка співмешканки ОСОБА_2 має дитину 5 місяців з якою інколи проживає у батька дитини, то в будинку, де вони. 16.02.2025 він єдине сказав ОСОБА_2 , що вона сама не живе і їм з матір`ю не дає жити. Дитина була вдома і в її присутності була сварка.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статті 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Частина 2 статті 173 - 2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення діяння передбаченого частиною першою цієї статті - домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Згідно частини 4 статті 269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) надані наступні визначення:

- дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства діянь (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону);

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону);

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).

Стамбульською Конвенцією домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації.

Отже домашнє насильство, це один з різновидів насильства, яке характеризується тим, що вчиняється близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки (кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські) та які пов`язані між собою.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву та пояснення ОСОБА_2 у яких остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства, а саме, що останній погрожував розправою, вживав нецензурну лексику, виганяв з дому (а.с. 4,5).

У вказаних заявах ОСОБА_2 не згадує про свого малолітнього сина та вчинення будь-яких дій щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдання шкоди його психологічному здоров`ю.

З долученого відеозапису з нагрудних відеореєстраторів встановлено, що працівники поліції прибувають за адресою: АДРЕСА_2 їх зустрічає жінка, яка представилась власником будинку та зазначила, що у неї проживають квартиранти. Зайшовши до будинку поліцейських зустрічає дівчина з дитиною на руках - ОСОБА_4 , яка повідомила, що викликала поліцію. В цей час ОСОБА_1 з співмешканкою перебувають в іншій кімнаті. При цьому під час спілкування з поліцейськими у присутності дитини дівчина вживає нецензурну лексику. Дівчина на ім`я ОСОБА_4 повідомляє про те, що ОСОБА_1 виганяв з будинку, матюкався, демонструє записи на телефоні.

В цей час дитину ОСОБА_2 поклала на ліжко і з ним почала сидіти особа, яка представилась власником будинку.

ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 .

Поліцейські лише з`ясовують чи була дитина під час того, як ОСОБА_1 нецензурно висловлювався на адресу ОСОБА_2 .

З досліджених доказів установлено, що ОСОБА_1 проживає разом з співмешканкою і разом орендують житло за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 дочка співмешканки, на момент складання протоколу також проживає у цьому житлі.

Судом не установлено, що ОСОБА_2 є падчеркою ОСОБА_1 , оскільки він не перебуває у шлюбі з її матір`ю.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є членами сім`ї один одного, не є родичами, особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою.

На відеозаписах з нагрудних реєстраторів поліцейських зафіксовано у їх присутності вживання нецензурної лайки обома учасниками конфлікту.

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ставиться за провину вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , лише вказано про завдання шкоди психологічному здоров`ю дитини.

За відсутності цієї обставини виключається наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що вчинення, за версією сторони обвинувачення, адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП у присутності малолітньої особи незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням є підставою для визнання потерпілим на підставі частини 4 статті 269 КУпАП, зазначення про це у протоколі та не потребує додаткової кваліфікації за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 не ставиться за провину вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід дійти висновку про не доведення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передчасного ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись частиною 2 статті 173-2, пунктом 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап