ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/134/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Вальчук М.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 21 грудня 2024 року о 04:20 год. в с. Великі Гаї на вул. Микульнецька, 46, Тернопільського району, керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 751» та проїхати у медичний заклад КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову від 10 лютого 2025 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова є необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотними порушеннями норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, зокрема ОСОБА_1 бажав пройти огляд у медичному закладі та повідомляв про це працівників поліції неодноразово, що зафіксовано відеоматеріалами - о 04:29 год., о 04:41 год., але поліцейські безпідставно повідомили, що він ухиляється та розцінили як відмову від огляду.

Вказує, що ОСОБА_1 хворіє на гострий гемарологічний цистит, в зв`язку з цим неодноразово просив, працівників поліції надати можливість сходити в туалет, а тоді проїхати в медичний заклад, такі вимоги було проігноровано, після чого останній справив свої природні потреби на місці.

Наголошує, що фактично ОСОБА_1 бажав пройти огляд в медичному закладі, але працівники поліції не забезпечили його доставку.

Звертає увагу на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Вважає, що дії поліцейських, вчинені після того, як ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, були неправомірними, оскільки працівники поліції не виконали вимог закону та не доставили водія в медичний заклад для проходження огляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Вальчук М.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

сері ЕПР1 №201626 від 21.12.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 21 грудня 2024 року о 04:20 год. в с. Великі Гаї на вул. Микульнецька, 46 Тернопільського району, транспортним засобом марки «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 751» та проїхати у медичний заклад КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР для визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до рапорту поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Пришляка Н. від 21.12.2024 року - під час несення служби 20.12.2024 року, патрулюючи вул. Микулинецька, 46 було зупинено т/з «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.34 ПДР України.

Вказав, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, останній від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 7510» та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 21 грудня 2024 року о 04:20 год. в с. Великі Гаї на вул. Микульнецька, 46, Тернопільського району, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п. 34 ПДР України керував т/з та перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він бажає пройти такий огляд в медичному закладі. Разом з тим, на пропозиції поліцейських проїхати в медичний заклад жодних дій не вчиняв, чим затягував проведення огляду, вказував, що поїде своїм автомобілем, тому такі дії водія поліцейські правомірно розцінили як відмову від огляду.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 грудня 2024 року року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який бажав пройти огляд у медичному закладі, але його не доставили, оскільки як стверджує відеозапис, під час спілкування у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку із чим було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки або ж проїхати у медичний заклад.

З відеозапису вбачається, що на неодноразові пропозиції ОСОБА_1 затягував процес проведення огляду, розказував поліцейським, що він правила дорожнього руху то порушував, то не порушував, зазначав, що пройде огляд після того як сходить в туалет, при цьому погодився продути пристрій драгер на місці, але продував неправильно.

В подальшому, висловив бажання пройти огляд в медичному закладі, однак жодних дій, щоб проїхати в медичний заклад не вчиняв, при цьому вказував, що поїде в медзаклад на власному автомобілі. Тому такі дії ОСОБА_1 поліцейські правомірно розцінили як відмову від огляду.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 хворіє на гострий гемарологічний цистит, в зв`язку з цим неодноразово просив, працівників поліції надати можливість сходити в туалет, а тоді проїхати в медичний заклад, оскільки консультативний висновок спеціаліста, на який посилається апелянт, виданий ОСОБА_1 06.02.2025, коли останній звернувся до лікаря та не свідчить про наявність хвороби на час вчинення правопорушення, окрім того, відповідно до відеозапису ОСОБА_1 жодним чином не повідомляв працівникам поліції про хворобу, не вказував на поганий стан здоров`я.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя