Дата документу 19.02.2025
Справа № 334/243/25
Провадження № 3/334/406/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військововслужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 213710, 05.01.2025 о 22 год. 01 хв. в м. Запоріжжя по вул. Зачиняєва, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість мови, сповільненість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18.02.2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Рой В. В. було подано клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, 05.01.2025 року знаходився на службі, виконував безпосередні обов`язки займаній посаді, в той вечір був безпідставно зупинений працівниками УПП в Запорізькій області. При спілкуванні з працівником поліції, він зробив декілька зауважень інспектору, щодо правомірності його дій, сталась словесна перепалка між водієм та інспектором, після чого, водієм ОСОБА_1 було зроблено дзвінок у службу «102», залишено скаргу на дії працівників УПП, викликано слідчо-оперативну групу на місце зупинки. В подальшому інспектор ОСОБА_2 без роз`яснення жодних підстав, та ознак наркотичного сп`яніння, висунула вимогу проїхати до медичного закладу, для перевірки на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився проїхати до закладу, але на своєму авто, оскільки вже було запізно і до комендантської години він не зможе повернутися до свого авто, для того, щоб продовжити своє чергування, також запропонував поліціантам дочекатися СОГ, оскільки вони мали прибути на його виклик на місце зупинки. Інспектор ОСОБА_3 повідомила, що це не її проблеми, ніхто нікуди нікого везти не буде, і як він буде добиратися після проходження лікаря нарколога, це її не стосується, і це вона розцінює як відмову від проходження лікаря, та склала протокол про відмову від проходження лікаря нарколога, адже ОСОБА_1 начебто відмовився, хоча водій ОСОБА_1 не відмовлявся.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, ознаками наркотичного сп`яніння є порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції окрім моменту зупинки ТЗ зафіксовано й процес складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

На відео зафіксовано, що працівники поліції достовірно знали про те, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, інспектор Глущенко В.І., діючи умисно, склала протокол із явними порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, оскільки не роз`яснила останньому порядок проходження огляду на стан алкогольного наркотичного або іншого сп`яніння, не надала належним чином оформлене направлення на огляд на стан сп`яніння, а в матеріали справи додано направлення на огляд, яке було складено вже після складання протоколу та залишення місце зупинки ТЗ. Інспектор чітко розуміла про те , що водій не знаходився в наркотичному стані, не виявивши візуальних ознак наркотичного сп`яніння, з метою створення штучних умов та провокації вчинення адміністративного правопорушення, після розгортання конфлікту, через вимогу водія назвати причину зупинки, складають постанову про накладення адміністративного стягнення за відсутність страхового полісу, чітко визначивши, що водій є військовослужбовцем.

В подальшому, з незрозумілих підстав, інспектор Глущенко В.І., в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015, не вказала на жодну із ознак наркотичного сп`яніння, запропонувала пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Після того, як ОСОБА_1 запитав з чого б це його потрібно перевіряти, ОСОБА_3 повідомила про надумані підстави такі як: сповільненість мови, сповільненість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці, які не відповідали дійсності. Водій ОСОБА_1 , на вимогу проїхати до медичного закладу погодився, зазначив про те, що вже запізно, до початку комендантської години, він не встигне повернутися до свого автомобіля, однак у зв`язку із розгортанням конфлікту, повідомив, що поїде лише на своєму автомобілі. В подальшому ОСОБА_1 після інциденту пройшов медичний огляд у лікаря нарколога, та згідно висновку складеного 06.01.2025 об 00 год. 05 хвилин алкогольного чи наркотичного, або іншого сп`яніння у нього не виявлено

На думку ОСОБА_1 поведінка інспектора Глущенко В.І. та інспектора Умкова Р.П. свідчить про провокацію водія ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення.

Адвокат Рой В.В. звертає увагу суду на те що, що після того як ОСОБА_1 повідомив, що не проти проїхати до медичного закладу, працівник поліції навмисно вказує, що матеріали вже будуть складатись, хоча згідно відеозапису, у цей час протокол патрульним ще не був заповнений.

На думку ОСОБА_1 , працівник поліції, переслідуючи свої особисті цілі, без дотримання вимог Інструкції, оголосив йому вимогу пройти медичний огляд.

Таким чином, вищезазначена дія працівника поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки, на підбурювання його до вчинення адміністративного правопорушення, та у подальшому складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчує штучність створеної ситуації.

В судовому засіданні представник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Рой В.В. підтримала письмові пояснення.

ОСОБА_1 пояснив, що 05.01.2025 року повертався з зони бойових дій де здійснював перевірку військових об`єктів, при собі мав документи з грифом «секретно», а також табельну зброю у багажнику. На момент зупинки працівниками поліції він не мав права розголошувати причини, за яких не може залишити транспортний засіб на дорозі, тому так наполягав, щоб їхати з поліцейськими на його машині. Автомобіль був отриманий від волонтерів та мав іноземні номери, на момент зупинки дійсно закінчився строк страхового полісу, проте він не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Поліцейські склали протокол та поїхали, а він дочекався особу, яка забрала машину та поїхав проходити огляд до нарколога самостійно.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Як установлено судовим розглядом та підтверджується матеріалами справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, слід зазначити, що направлення військовослужбовця ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння проведений із істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст.266-1 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Разом із тим, посадовою особою, яка склала протокол, не надано достатніх доказів, які би доводили винуватість ОСОБА_1 в відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, за змістом указаної норми, працівник поліції зобов`язаний проінформувати водія про наявність у нього ознак сп`яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку, і вже у випадку відмови водія скласти протокол.

У випадку встановлення працівником поліції у водія ознак наркотичного сп`яніння, встановленим законом порядком проходження огляду є огляд водія у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення з обов`язковою присутністю поліцейського.

Згідно з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що поліцейський після зупинки ОСОБА_1 після словесної перепалки запропонували останньому проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. У відповідь ОСОБА_1 повідомив, що у нього відсутні ознаки сп`яніння. Вказані слова поліцейський сприйняв як відмову від огляду та дав доручення своєму напарнику складати протокол про адміністративне правопорушення. Дізнавшись, що працівники поліції мають намір притягти його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 повідомив, що не відмовляється від огляду та готовий їхати до закладу охорони здоров`я, однак працівники поліції відповіли йому відмовою.

Будь-яких ознак сп`яніння після зупинки та під час перевірки документів поліцейським ОСОБА_3 не було оголошено, первинним запитання щодо бажання проїхати до медичного закладу, у зв`язку із чим приходжу до висновку, що водію ОСОБА_1 безпідставно було запропоновано проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, таким чином було порушено вимоги Інструкції.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у машині перебували документи з грифом "секретно", які він не міг залишити без нагляду, ні повідомити поліцейських про їх наявність.

Після цього ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд у закладі охорони здоров`я. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, за № 122 від 06.01.2025 у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Слід також зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№ 213710 від 05.01.2025, вказано , що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість мови, сповільненість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці., в той же час з відеозапису не вбачається, як саме працівниками поліції були встановлені у ОСОБА_1 ці ознаки, окрім того під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 надає чіткі відповіді на запитання та координація рухів у нього не порушена.

Таким чином, підстав вважати, що водій дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння та умисно, усвідомлено ухилився від проходження обов`язкового огляду на стан наркотичного сп`яніння, не встановлено.

Суд приходить до висновку, що підстав застосування до водія ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху до обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 213710 від 05.01.2025 не убачається.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За правилами ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів.

Суддя: Філіпова І. М.