Справа № 161/1736/25
Провадження № 3/161/957/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Судче Любешівського р-ну Волинської обл., громадянина України, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягувався: постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.12.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнано винним та накладено штраф у розмірі 170 грн., не судимого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.01.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 210550 та серії ВАВ № 210551 від 14.01.2025 року, складені щодо ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 210550 від 14.01.2025 року, ОСОБА_2 , 14.01.2025 року близько 22:30, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме: погрожував їй фізичною розправою та висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психологічному здоров`ю.

Вищевказані ОСОБА_2 дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 210550 та серії ВАВ № 210551 від 14.01.2025 року, ОСОБА_2 , 14.01.2025 року близько 22:30, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме: погрожував їй фізичною розправою та висловлювався в її сторону нецензурною лайкою. Вищевказані дії вчинені у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психологічному здоров`ю.

Вищевказані ОСОБА_2 дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що описаних у протоколах подій взагалі не було. Так, до моменту оформлення щодо нього адміністративних матеріалів за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП він перебував удома. Працівники поліції зайшли до помешкання одночасно із його колишньою дружиною, якої до цього не було в квартирі взагалі. ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на його виселення із помешкання.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила суду, що 14.01.2025 року у вечірню пору, коли вона була у своєї подруги, до неї зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, щоб вона поверталася додому, оскільки він хоче поговорити з нею. Оскільки колишній чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння та незадовго до цього вчиняв щодо неї домашнє насильство, вона вирішити викликати працівників поліції щоб убезпечити себе від можливих протиправних дій ОСОБА_2 . Події, які описані в протоколах про адміністративне правопорушення 14.01.2025 року не відбцвалися.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Вищевказана норма містить відсилку на положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який, у свою чергу, визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства (далі Закон).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону, домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 інкримінується вчинення щодо ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру.

Однак, матеріали справи, а також з`ясовані в ході розгляду обставини не дають жодних підстав вважати, що ОСОБА_2 14.01.2025 року близько 22:30, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив будь-які неправомірні дії стосовно своєї колишньої дружини.

Зокрема, як повідомила в судовому засіданні ОСОБА_1 , остання викликала працівників поліції для відвернення можливих протиправних дій ОСОБА_2 , тобто за відсутності факту вчинення останнім щодо неї домашнього насильства.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що органом, яким було складено протоколи про адміністративні правопорушення та стороною потерпілої, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що 14.01.2025 року ОСОБА_2 вчинив протиправні дії, передбачені ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючисьст. 173-2, п. 7 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська