ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/250/24

Провадження № 33/820/126/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сидорчука Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 грудня 2025,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем «Красилівського агрегатного заводу»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

За постановою суду, 07.02.2024 року в 00 год. 29 хв. в м. Красилові, по вул. Добровольського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault», моделі «Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу Drager Alkotest 6810, тест № 1826, результат тесту становить 0,52 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати, провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову суду незаконною, оскільки судом викладені обставини, які не відповідають фактичним.

Так в постанові суду зазначено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому постанова не містить висновку про підтвердження стану його алкогольного сп`яніння за результатами проведеного огляду в медичному закладі.

Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові зазначено, що його вина підтверджується результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що є помилковим, оскільки пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він не погоджувався з результатом такого огляду, що підтверджується відеозаписом з місця події. При цьому апелянт стверджує, що він тривалий час не вживає алкогольні напої, так як хворіє виразковою хворобою, та ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, що вбачається з його поведінки, яка зафіксована відеозаписом з місця події.

Окрім того, його захворювання викликає підвищену кислотність, що може впливати на результати газоаналізатора, тому 07.02.2024 було проведено огляд його шляхом забору крові, в якій не виявлено алкоголь, що підтверджується довідкою КНП «Хмельницького ОЗНПД» від 07.02.2024.

Апелянт вважає, що згідно з вказаною довідкою показник алкоголю крові підтверджує відсутність у нього алкогольного сп`яніння, і на момент відбору аналізу крові кількість алкоголю не могла зменшитись суттєво.

Стверджує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений в порушення діючих вимог законодавства, тому є недійсним, так як найближча лікарня була Красилівська, а його на освідування направили в м.Старокостянтинів, при цьому направлення в дану лікарню не виписувалося працівниками поліції.

Крім того, враховуючи що його поведінка була адекватна, відповідала обстановці, апелянт стверджує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу АлкоФор є недійним, оскільки йому не було роз`яснено порядок застосування газоаналізатора, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Апелянт вважає, що висновок складений лікарем КНП «Старокостянтинівська БЛ» про результат проведеного огляду також є недопустимим доказом, так як не зазначено дати проведення огляду, який проведено не уповноваженою особою та з порушенням встановленого порядку.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що лікар пройшов відповідне навчання та відсутні сертифікат та повірка технічного приладу, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння.

Крім того такий висновок не містить результату проведеного огляду, тому не зрозуміло, на якій підставі зроблено висновок про перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт стверджує, що огляд на стан сп`яніння у медичному закладі йому проводила медсестра за допомогою приладу, що підтверджується відеозаписом та є недопустимим згідно з вимогами Інструкції, тобто проведений огляд є недійсним.

Заслухавши пояснення захисника Сидорчука Д.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних:

- протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 254158 від 07.02.2024 року, за змістом якого, ОСОБА_1 у зазначений день, час і місці керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився, зі згоди водія, за допомогою приладу «Алкотест» Драгер 6810, тест №1826, результат 0,52%о, а також у КНП Старокостянтинівська БЛ;

- розписки про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268КУпАП, з якої слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, що засвідчено. (а.с.2);

- розписки про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, з якої вбачається, що ОСОБА_1 був інформований, що підтверджується його підписом (а.с.3);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 0,52%о (а.с.4);

- роздруківки «Алкотест» Драгер 6810, тест №1826, результат 0,52%о (а.с.5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за змістом якого у ОСОБА_1 виявленні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців. Огляд проведено за допомогою приладу алкотест «Драгер» (а.с.6);

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем ОСОБА_2 . Висновок огляду - ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.7);

- відеозаписів адміністративного правопорушення, із сукупності яких встановлено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими, на пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 погодився, та такий огляд пройшов. Не погоджуючись з результатом проведеного огляду за допомогою приладу Драгер, останій пройшов такий огляд у КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», двічі, з результатами 0,37 ‰, а повторний результат 0,35 ‰.

Крім того, в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що у вказаний день ніс службу з іншим працівником поліції ОСОБА_4 . Зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , запитали чому рухається автомобілем в комендантську годину, на що той повідомив, що працює на «Агрегатному заводі» і надав для огляду перепустку. В ході спілкування від водія відчули запах алкоголю, запропонували пройти тест за допомогою приладу «Драгер», за результатами огляду встановили стан алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду і був доставлений до лікарні у м. Старокостянтинів, оскільки в м. Красилів відсутній лікар. Повторний огляд в лікарні показав стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необґрунтованість притягнення його до встановленої законом відповідальності.

Доводи апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відхиляється апеляційним судом, так як з відеозапису, який долучений до матеріалів справи убачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотест 6810 та в медичному закладі, проведені з дотриманням вимог діючого законодавства, за допомогою стерильного мундштука. Результат огляду був на місці зупинки транспортного засобу 0,52%, з яким ОСОБА_1 не погодився, в медичному закладі результати становлять 0,37 ‰, а повторний результат 0,35 ‰.

Апеляційні твердження ОСОБА_1 про те, що він має виразкову хворобу та підвищену кислотність шлунку, тому показник приладу, за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, був хибним, відхиляється апеляційним судом, так як в матеріалах справи відсутні підтвердження (медична документація) про наявність у останнього хвороб, які можуть впливати на результат приладу алкотест.

Посилання апелянта на те, що з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння, оскільки його поведінка відповідала обстановці, не приймаються до уваги, так як ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується роздруківкою приладу Драгер та висновком лікаря.

Про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений не у тому медичному закладі, де бажав останній, то такий довід був предметом розгляду в суді першої інстанції, на що місцевий суд зазначив, що освідування в лікарні ОСОБА_1 проводилося в м. Старокостянтинів у зв`язку з тим, що в м. Красилів був відсутній лікар, а тому спростовуються заперечення сторони захисту щодо порушення процедури проведення освідування в найближчому медичному закладі, з чим погоджується апеляційний суд.

Твердження апелянта про те, що йому не було роз`яснено порядок застосування газоаналізатора, що зафіксовано відеозаписом, позбавлені підстав, так як в матеріалах справи наявна розписка про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, з якої вбачається, що ОСОБА_1 був інформований, що підтверджується його підписом (а.с.3).

Апеляційні доводи про те, що висновок медичного закладу не містить результату проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не дає підстав для висновку, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, позбавлені підстав, оскільки відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано результат огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер у медичному закладі, з яких чітко вбачається результат зазначеного приладу і підстав для сумнівів у таких результатах та висновку лікаря не має.

Щодо апеляційних тверджень про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений медсестрою медичного закладу, то такі апеляційним судом не враховуються, оскільки висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння надавав саме лікар медичного закладу.

Доводи апелянта про те, що обставини, викладені у постанові суду не відповідають фактичним, тобто його версії, яка зазначена в апеляційній скарзі, є безпідставними, з огляду на зміст, переглянутих апеляційним судом відео файлів, які є належними, допустимими, достовірними доказами, на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 грудня 2025 стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Кулеша Л.М.