Справа № 203/233/25
Провадження № 3/0203/349/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

30 січня 2025 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №068342 від 12.12.2024 року ОСОБА_1 12.12.2024 року о 20:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, ображав нецензурною лайкою свою дружину ОСОБА_2 , свідком яких став малолітній син ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень або заяв до суду не надав. Викликався до суду шляхом направлення sms- повідомлення, відповідно до довідки про доставку повідомлений належним чином.

Потерпіла ОСОБА_2 до суду надала заяву, в якій повідомила, що сварка з чоловіком виникла на підґрунті побутових проблем, оскільки чоловік перебував в алкогольному сп`янінні, тому відреагував бурно на ситуацію, на даний час конфлікт врегульовано, просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особо, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, якав чинила насильство в сім`ї.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд зауважує, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків:

- людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи.

- тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Проте, як встановлено судом, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка з приводу побутових проблем, що виключає наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення домашнього насильства відносно дружини та дитини. Факту заподіяння або можливого заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілих з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, п.1 ст. 247, 251, 283-285, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Ю.М. Черваньова