Справа № 444/1580/24
Провадження № 3/444/1/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жовква в залі суду матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспортні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків - судом не встановлені, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

14 квітня 2024 року в Жовківський районний суд Львівської області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 06 квітня 2024року складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 868446 згідно якого 22:45 год. М. Дубляни по вул. Шевченка, 4 водій ОСОБА_1 керував ТЗ автомобілем Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук ) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги передбачені пунктом 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена частиною І статті 130 КУпАП України.

ОСОБА_1 своєї вини не визнав та через свого захисника продав суду ряд клопотань зокрема і клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції його не зупиняли, він знаходився з дружиною та знайомим в припарковому нерухомому автомобілі з вимкнутим двигуном на фарами.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушенян на траспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, зазначені у ст. 247, 280 КпАП України в тому числі шляхом допиту свідків.

Судом з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи судом здійснено виклик в судове засідання на 04 лютого 2025року посадової особи, яка складала протокол, ОСОБА_2 , який належним чином своєчасно отримав судову повістку, однак він в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Оглянувши протокол про адміністративне правопорушення, відеодиск долучений до матеріалів справи та вивчивши інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справа підлягає закриттю з наступних підстав.

За частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оглянутим відео файлом, який має назву Clip-0 06.04.2024р встановлено, що відео розпочинається о 22:34:19 камера працівників поліції лежить між сидіннями і знімає крізь лобове скло автомобіля нічне небо та верхні частини дерев і будинків. Відео з проїжджої частини дороги камера не знімає. Ідентифікувати місце знаходження автомобіля неможливо.

З відео файлу Clip-0 06.04.2024р час 22:36:24 автомобіль поліції зупиняється біля припаркованного автомобіля в якого вимкнуті двигун та фари. В нерухомому автомобілі знаходяться троє осіб. Факту керування автомобілем ОСОБА_1 та доказів зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відео файли не містять.

З відео файлу Clip-0 06.04.2024р. час 22:38:26 поліцейський питає особу: ОСОБА_3 алкогольні напої вживали ? Відповідь ОСОБА_1 Ні. Поліцейський питає: Пройдете огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою прилада Драгер? Тобто дихнете в Драгер? Відповідь ОСОБА_1 «Угу».

З відео файлу Clip-0 06.04.2024р. 06.04.2024р. час 22:39:28 поліцейський виявляє, що ключів в запаленні автомобіль немає, водійська дверка заблокована та не відкривається. Час 22:40:09 поліцейський говорить ключа немає.

З відео файлу Clip-0 06.04.2024р. 06.04.2024р. час 22:42:16 поліцейський повторно питає ОСОБА_3 , ви згідні пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ?: Відповідь ОСОБА_1 «Згідний».

З відео файлу Clip-0 06.04.2024р. час 22:42:25 поліцейський говорить: Ви маєте право відмовитись. Ви маєте право проїхати в медичний заклад ? Відповідь ОСОБА_1 «ідемо на медичну експертизу».

При детальному співставленні місця зазначеного у відео файлах та місця зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення встановлено, що це не є одне і те ж саме місце. В Протоколі зазначена адреса місця вчинення правопорушення м. Дубляни, вул. Шевченка, 4, однак згідно фотографій долучених до матеріалів справи це не відповідає дійсності, оскільки за цією адресою розташований ЦНАП та Дублянська міська рада, яка не має придорожньої парковки, тротуарної доріжки та парку з туями, які є на відео файлах диску долученого до матеріалів справи. Тому адреса зазначена в протоколі не відповідаю місцю фактичного розміщення автомобіля ОСОБА_1 .

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

У Постанові від 15.03.2019 Верховний суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, у постанові №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Судом враховано, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, які безумовно доводять та підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що на відео диску містяться шість окремих відео файлів, відео на яких не є безперервним, та неодноразово переривається, тому відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Окремо необхідно вказати, що однією з підстав (в сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження №К/9901/23762/18.

Верховний суд вказує, що належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі № 760/3696/16-а.

Таким чином Верховний суд виснував, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

Матеріали справи та оглянуте відео не містять належних і допустимих письмових доказів передбачених діючим законодавством України про керування ОСОБА_1 будь яким автомобілем.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні передбачені законом безспірні та беззаперечні письмові докази наявності складу та події адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

За відсутності хоча б однієї в вищенаведених обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення - адміністративна відповідальність не настає, а справа підлягає закриттю.

Безпосередні, безспірні докази вини, протиправності діяння, шкоди та безпосереднього причинно - наслідкового зв`язку між діянням та шкодою в матеріалах справи - відсутні. За відсутності хоча б одного елементу вищенаведеного складу - адміністративна відповідальність виключається.

Керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст.62 Конституції України (тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає що поліцейським не було надано достовірних доказів на підтвердження події, складу, вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і її винність не доведена.

Судом встановлено, що в даній справі в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку Законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Мікула В. Є.