Справа № 171/3018/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участі: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Касьяна М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №10 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянство Україна, працюючого ФОП ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2024 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду по суті.

06.12.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі був визначений суддя Євтушенко О.І.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №016480 від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, за наступних обставин: 13 листопада 2024 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 в кіоску «Шарм», який розташований біля житлового будинку АДРЕСА_2 , здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, а саме: тютюновими виробами марки «Сompliment», «Astru», «Dragon», «ТТ» та іншими, в кількості 3 166 пачок цигарок, 1 мішок тютюну подрібненого, 9 шт. поліетиленових пакетів, 5 шт. «Elf Bar» за ціною в 3 грн. за пачку цигарок, чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Касьян М.С. пояснив, що його підзахисний вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнає. При цьому зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 14.11.2024. У зазначений час він та ОСОБА_1 з`явились у відділок поліції, де останній надав пояснення та ознайомився із матеріалами справи. Вважає, що проникнення працівників поліції в приміщення кіоску «Шарм» є незаконним. Продаж підакцизних товарів не здійснювався, належних та допустимих доказів зворотного до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.156 КУпАП, не надано. При ознайомленні 14.11.2024 з матеріалами справи, письмові покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були відсутні. При цьому, працівник кіоску ОСОБА_5 не надавала згоди на огляд приміщення в якому вона працювала.

Крім того, захисник Касьян М.С. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , яке в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити. Обґрунтовуючи свою вимогу захисник вказав, що його підзахисного в магазині не було, а пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не містять інформацію про особу, яка здійснювала продаж тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку два місяці по тому, на початку листопада. Пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були складені працівниками поліції вже після складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.156 КУпАП та стороні захисну 14.11.2024 не надавались для ознайомлення. При цьому, незаконно було проведено обшук приміщення, а виявлені за його результатами тютюнові вироби, які перебували на складі, були безпідставно вилучені, не зважаючи на те, що їх продаж в магазині не здійснювався. Такі обставини свідчать про відсутність доказів існування обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що станом на 13 листопада 2024 року вона була на випробувальному терміні на посаді продавця за договором у ФОП ОСОБА_1 в кіоску «Шарм», який розташований в м. Зеленодольськ, Криворізького р-ну, Дніпропетровської обл. Приблизно о 13:00 год. цього ж дня в приміщення кіоску ввірвався невідомий чоловік, як з`ясувалось згодом, це був працівник поліції. З часом в приміщення кіоску прийшов ще один працівник поліції, які почали без її дозволу оглядати, а згодом і проводити обшук приміщення, під час якого на складі виявили чотири ящики цигарок. Працівники поліції вилучили товар зі складського приміщення, який описали, а її доставили до відділку поліції, де вона дала пояснення. При цьому її ввели в оману, намагаючись примусити дати згоду на вилучення товару, підклали документ, який вона підписала, вважаючи, що вона погоджується з кількістю вилученого товару, однак вона не давала згоди на вилучення товару, оскільки не є його власником. На місці події ОСОБА_1 не було. В приміщенні малася копія ліцензії на продаж товару, який був ліцензований. Вона закон не порушувала.

В подальшому захисник ОСОБА_1 адвокат Касьян М.С. в судове засідання не з`явились, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Касьяна М.С., з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, оскільки їх участь у судовому засіданні при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, враховуючи подану захисником заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, врахувавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.4 ст.156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

При цьому ч.ч.1, 2 ст.156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за роздрібну торгівлю тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку. Порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення. При цьому, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №016480 від 14 листопада 2024 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.156 КУпАП, за наступних обставин: 13 листопада 2024 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 в кіоску «Шарм», який розташований біля житлового будинку АДРЕСА_2 , здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, а саме: тютюновими виробами марки «Сompliment», «Astru», «Dragon», «ТТ» та іншими, в кількості 3 166 пачок цигарок, подрібненим тютюном (1 мішок), іншими тютюновими виробами (9 шт. поліетиленових пакетів), «Elf Bar» (5 шт.), чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

В підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №016480 від 14 листопада 2024 року обставин до протоколу додано:

-рапорт, який містись повідомлення інспектора УПД, що у кіоску було виявлено факт продажу сигарет без марок акцизного податку. Заявник ОСОБА_6 ;

-протокол вилучення речей і документів від 13.11.2024, з якого слідує, що в присутності ОСОБА_5 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в середині приміщення кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 здійснювала торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного збору. В ході огляду було виявлено та вилучено вироби без марок акцизного збору, всього вилучено 3 166 пачок цигарок, Elf Bar 5 шт., табак подрібнений 1 мішок та 3 шт. поліетиленових пакетів та 125 пляшок алкогольних напоїв.

-квитанція про отримання на зберігання речових доказів, ЄО №4725 та ЄО №4726 від 13.11.2024, обсягом 3166 пачок цигарок без марок акцизного збору, 125 пляшок алкогольних напої без марок акцизного збору, що упаковані в: 2 білих поліетиленових пакета; 7 картонних коробок, 1 мішок та 5 поліетиленових ящиків горілки, номер книги обліку речових доказів №66, порядковий номер №288;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.11.2024 про те, що він здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , та не допускали жодних порушень законодавства. Вважає дії поліції, що відбуваються в належному йому кіоску незаконними. Вину свою не визнає;

-письмові пояснення ОСОБА_5 від 13.11.2024, яка згідно ст. 63 Конституції України відмовилась надати пояснення, крім того вказала, що огляд приміщення проведено незаконно, без її дозволу;

-письмова заява ОСОБА_5 від 13.11.2024 про надання згоди працівникам поліції провести вилучення тютюнових виробів та алкогольних напоїв;

-копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ОСОБА_1 , яка містить відомості про суб`єкта підприємницької діяльності фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та вид його економічної діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами;

-письмові пояснення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 14.11.2024, в яких зазначено, що на початку листопада він придбав цигарки без марок акцизного збору у кіоску «Шарм», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Також йому відомо, що вищевказаним кіоском здійснюють продаж алкогольних напоїв без марок акцизного збору;

-фото персональних даних невідомої особи, 19.03.1993 року народження;

-письмові пояснення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 14.11.2024, в яких зазначено, що 2 місяці по тому, він придбав у кіоску «Шарм» цигарки та горілку без марок акцизного збору, який розташований за адресою: м. Зеленодольськ, біля житлового будинку №18 по вул. Енергетична;

-копія ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, зареєстрованої 19.12.2023, терміном дії до 19.12.2024, видана суб`єкту господарювання: фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ;

-постанова Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №016480 від 14 листопада 2024 року склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідно до диспозиції ч.4 ст.156 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору, вчинену особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, є суспільні відносини у сфері торгівлі тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення, що регламентовано, зокрема, Господарським кодексом України, Законами України «Про захист прав споживачів», «Про державне, регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», Порядком провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів тощо.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення виражається у формі: роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного збору, вчиненої особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Суб`єкт адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, є спеціальним: це працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності в цих галузях. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 може бути суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, оскільки він є суб`єктом підприємницької діяльності, вид його економічної діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, а також має ліцензію право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, що підтверджуються: копією ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, зареєстрованої 19.12.2023, терміном дії до 19.12.2024, копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ОСОБА_1 .

В свою чергу, встановлено, що постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягався до адміністративного відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

В свою чергу, зазначені в протоколі відомості про здійснення ОСОБА_1 , або його найманим працівником ОСОБА_5 , яка перебувала на випробувальному терміні, роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного збору не підтверджуються достатніми допустимими доказами, враховуючи наступне.

Так, суд сприймає покази свідка ОСОБА_5 як достовірні, що свідчать про те, що 13 листопада 2024 року приблизно о 13:00 год. в кіоск «Шарм», який розташований в м. Зеленодольськ, Криворізького р-ну, Дніпропетровської обл., де вона виконувала обов`язки продавця, ввірвався невідомий чоловік, як з`ясувалось згодом, це був працівник поліції. З часом в приміщення кіоску прийшов ще один працівник поліції, які почали без її дозволу оглядати, а згодом і обшукувати приміщення, під час якого на складі виявили чотири ящики цигарок. Працівники поліції вилучили товар зі складського приміщення, який описали, а її доставили до відділку поліції, де вона дала пояснення. При цьому її ввели в оману, намагаючись примусити дати згоду на вилучення товару, підклали документ, який вона підписала, вважаючи, що вона погоджується з кількістю вилученого товару, однак вона не давала згоди на вилучення товару, оскільки не є його власником. На місці події ОСОБА_1 не було. В приміщенні малася копія ліцензії на продаж товару, який був ліцензований. Вона закон не порушувала.

Крім того, її пояснення повністю узгоджуються з наданими письмовими доказами, а саме: письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 13.11.2024, яка згідно ст.63 Конституції України відмовилась надати пояснення, крім того, зазначила, що огляд приміщення проведено незаконно, без її дозволу.

В свою чергу, суд критично оцінює письмову заяву ОСОБА_5 від 13.11.2024 про надання згоди працівникам поліції провести вилучення тютюнових виробів та алкогольних напоїв з кіоску «Шарм», розташованого в м. Зеленодольськ, біля житлового будинку №18 по вул. Енергетична, оскільки ОСОБА_5 не є власником цього товару, враховуючи, що суду не надані докази зворотного.

В свою чергу, відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог у ст.260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у ст.ст.234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У статті 12 Загальної декларації прав людини, прийнятою і проголошеною Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 вказано, що «ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання і таких посягань».

Таке ж положення міститься у статті 17 Міжнародного Пакту про громадянські і політичні права, який був прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН у 1966 році й набув чинності для України 23.03.1976.

Виходячи з вказаних міжнародно-правових актів, Україна закріпила принцип недоторканності житла і поваги до особистого і сімейного життя людини у національному законодавстві, розширивши цей принцип вимогою щодо недоторканності й іншого володіння особи.

Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку (ст. 30 Конституції України).

Положеннями діючого КУпАП не врегульовано питання проникнення до житла чи до іншого володіння особи під час провадження у справах про адміністративні правопорушення. У зв`язку з цим, оцінюючи це питання з точки зору дотримання закону, під час проникнення до житла чи до іншого володіння особи, суд керується положеннями КПК України, застосовуючи аналогію процесуального закону.

Процесуальне законодавство направлено на регулювання суспільних відносин і сукупності галузей права, з метою захисту порушеного права, є насамперед правилом застосування норм матеріального права.

Під «житлом» особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового перебування в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення (ч.2 ст.233 КПК України).

Слід розуміти, що ніхто не має права проникнути до «житла» чи іншого володіння особи з будь-якою метою інакше, як за її добровільною згодою, або на підставі ухвали слідчого судді (ч.1 ст.233 КПК України). Проникнення уповноваженої особи до «житла» не може обмежувати право власника користуватися власним майном. Однак проникнення до «житла» в невідкладних випадках, які пов`язані з врятуванням життя людей або майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, є виключенням з цього правила.

Кримінальний процесуальний кодекс України поширює тотожні гарантії недоторканності житла і на «інше володіння особи», як-от: інші будівлі, чи приміщення побутового, службового, господарського та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Недоторканність «житла» підлягає захисту як від протиправних посягань інших осіб, так і від посягань держави й представників правоохоронних органів.

Працівники поліції при проведенні обшуку «житла» досить часто перевищують свої службові повноваження і проводять процесуальні дії без згоди особи і відповідних дозвільних документів. В деяких випадках правоохоронці користуються тим, що громадяни не знайомі з процесуальними нормами і не можуть протидіяти їх незаконним діям. Крім того, проведення незаконного обшуку і проникнення до приміщення («житла») юридичної особи може бути одним з інструментів тиску на бізнес.

З аналізу наданих суду документів по справі встановлено, що працівники поліції 13 листопада 2024 року приблизно о 13:00 год. проникли та фактично здійснили обшук в кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в м. Зеленодольськ, Криворізького р-ну, Дніпропетровської обл., житлового будинку АДРЕСА_2 , де здійснював підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , за результатами якого здійснили вилучення тютюнових виробів марки «Сompliment», «Astru», «Dragon», «ТТ» та інших, в кількості 3 166 пачок цигарок, 1 мішок тютюну подрібненого, 9 шт. поліетиленових пакетів, 5 шт. «Elf Bar».

При цьому доказів наявності підстав для проникнення до цього приміщення, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, або надання згоди володільцем цього приміщення фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 на проведення таких дій, суду не надано, що ставить під сумнів правомірність дій працівників поліції при проникненні та здійсненні обшуку в кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 , житлового будинку АДРЕСА_2 , де здійснював підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України»,«Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом. У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Враховуючи зміст вищезазначеної доктрини «плодів отруйного дерева», суд вважає, що як наслідок отримані в результаті вищезазначених дій працівників поліції, а саме: проникнення та обшуку кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в м. Зеленодольськ, Криворізького р-ну, Дніпропетровської обл., житлового будинку АДРЕСА_2 , докази у виді: 3166 пачок цигарок без марок акцизного збору, 125 пляшок алкогольних напої без марок акцизного збору, що упаковані в: 2 білих поліетиленових пакета; 7 картонних коробок, 1 мішок та 5 поліетиленових ящиків горілки, є такими, які одержані незаконним шляхом.

В свою чергу, суд також критично сприймає письмові пояснення ОСОБА_3 від 14.11.2024 та ОСОБА_4 від 14.11.2024, в яких зазначено, що у кіоску «Шарм», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється продаж цигарок та алкогольних напоїв без марок акцизного збору, враховуючи, що ці особи не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №016480 від 14 листопада 2024 року як свідки правопорушення, що підтверджує позицію сторони захисту про доручення вказаних пояснень після розгляду справи відносно ОСОБА_1 та складання за його результатами вказаного вище протоколу.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №016480 від 14 листопада 2024 року в частині встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, а оскільки відповідно до змісту ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд зауважує, що наявність самого факту здійснення господарської діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та притягнення останнього протягом року до адміністративної відповідальності з накладанням адміністративного стягненню за ч.1 ст. 156 КУпАП, не є достатнім доказом вчинення ним інкримінованого правопорушення, за встановлених судом обставин.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що положеннями діючого законодавства України не передбачено відшукування судом доказів на користь обвинувачення, яке не може ґрунтуватися на доказах, одержаних з порушенням встановленого порядку, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як в ході судового розгляду не встановлено наявності достатніх доказів об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого правопорушення.

Зважаючи на висновки суду за результатами розгляду справи, а також вимоги ст.265 КУпАП, суд вважає, що вилучені із кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_3 пачок цигарок без марок акцизного збору, 125 пляшок алкогольних напої без марок акцизного збору, що упаковані в: 2 білих поліетиленових пакета; 7 картонних коробок, 1 мішок та 5 поліетиленових ящиків горілки, номер книги обліку речових доказів №66, порядковий номер №288, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, ЄО №4725 та ЄО №4726 від 13.11.2024, підлягають поверненню ОСОБА_1 .

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, 156, 245, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені із кіоску «Шарм», розташованого в м. Зеленодольськ, біля житлового будинку №18 по вул. Енергетична, 3166 пачки цигарок без марок акцизного збору, 125 пляшок алкогольних напої без марок акцизного збору, що упаковані в: 2 білих поліетиленових пакета; 7 картонних коробок, 1 мішок та 5 поліетиленових ящиків горілки, номер книги обліку речових доказів №66, порядковий номер №288, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, ЄО №4725 та ЄО №4726 від 13.11.2024, повернути ОСОБА_9 , дозволивши їх використовувати на власний розсуд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко