Провадження № 3/643/39/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Карасави О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159288, 26 жовтня 2024 року об 11:40 год. у м. Харків, вул. Бучми, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru», д. н. з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння зіниць очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився, в установленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Також пояснив, що має певні проблеми зі здоров`ям жовчним міхуром.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Карасава О. П. пояснив, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, зазначив, що відеозаписи є неналежними доказами, оскільки ними не підтверджується факт керування підзахисним автомобілем, не зафіксовано на відео дату та час його фіксації, відеофіксація не є безперервною. Зазначені обставини свідчать про порушення поліцейським норм чинного законодавства щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення. Наголосив, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем об 11:40 год, в той час, як долучені до протоколу відеозаписи починаються з часу 12:17 год., зазначив про відсутність на відео факту того, які ознаки алкогольного сп`яніння поліцейський виявляє у ОСОБА_1 , натомість поліцейський одразу пропонує пройти останньому огляд на стан сп`яніння. Одночасно захисник зазначив, що відсторонення ОСОБА_1 від керування, як про те зазначено у рапорті поліцейського, не було, взагалі відомості, викладені у ньому, не відповідають дійсності. Захисник також пояснив, що на відеозаписах зафіксовано поведінку ОСОБА_1 , яка свідчить про відсутність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, оскільки він відповідає на усі запитання поліцейського. Відповіді надає чітко.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Такі ж положення викладені у Постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду».

За правилами ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159288 від 26 жовтня 2024 року; довідку поліцейського УПП в Харківській області; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення до КНП ХОР «ОКНЛ»; диски з відеозаписами; рапорт інспектора УПП в Харківській області.

Судом оглянуто відеозаписи, долучені до протоколу, з яких слідує рух автомобіля «Subaru», д. н. з. НОМЕР_2 , на цьому відео закінчується, зазначення дати та часу відеозапис не містить.

Наступне відео відеозапис починається о 12:16 26.10.2024, з якого слідує, що поліцейський привітався та одразу питають «вживали, чи будете проходити огляд, чи проїдете до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння», на що отримують відповідь «ні», а поліцейський повідомляє, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Весь діалог відбувається швидко, після чого поліцейський ставить свою боді-камеру на дах службового автомобіля, направляючи камеру на автомобіль, в якому перебуває ОСОБА_1 , в подальшому на відео зафіксовано, що до автомобіля, в якому перебуває ОСОБА_1 підходить поліцейський та про щось спілкується з водієм. Через сорок хвилин, поліцейський знімає боді-камеру з даху службового автомобіля та ознайомлює ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопоршення.

Також з відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 роз`яснюють положення ст. 63 Конституції України, проте права, передбачені ст. 268 КУпАП та право на правову допомогу, йому не роз`яснені. Відсторонення від керування також не зафіксовано.

Окремо суд звертає увагу, що поліцейський не озвучив ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Судом також з відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 впевнено тримає в руках документи, які пред`являє поліцейському, а також під час ознайомлення з протоколом, тобто у ОСОБА_1 відсутня ознака алкогольного сп`яніння тремтіння пальців рук, як і почервоніння очей.

Відтак, з відеозаписів слідує, що права та обов`язки ОСОБА_1 не роз`яснювалися, факту зупинки автомобіля під керуванням останнього немає, ознаки алкогольного сп`яніння не озвучені, відсторонення від керування автомобілем не було, відеофіксація здійснена епізодично, що зумовлює грубе порушення процедури як складення матеріалів, так і проведення огляду на стан сп`яніння.

Одночасно, з відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 ні з чим не сперечається, надає та повідомляє поліцейським все необхідне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу на те, що особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана діяти у суворій відповідності до встановленого законом порядку, оскільки така особа зобов`язана вчиняти не ті дії, які прямо не заборонені законом, а дії, які передбачені законом.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, встановлено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Отже, судом встановлено, що порушення поліцейськими процедури проведення огляду на стан такого сп`яніння, що згідно положень ст. 266 КУпАП зумовлює його недійсність.

Крім цього, судом встановлено порушення поліцейськими усієї процедури складенні матеріалів відносно ОСОБА_1 , починаючи з моменту зупинки транспортного засобу.

Одночасно відеозаписами підтверджуються твердження захисника, а саме неповідомлення водієві про конкретні ознаки алкогольного сп`яніння.

Суд дійшов висновку про неузгодженість доказів між собою, як в цілому, так і в деталях.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є неналежними, недопустимими і недостовірними, оскільки отримані з порушенням процедури проведення огляду на стан сп`яніння та складення матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд доходить висновку відсутність підстав для задоволення клопотань захисника про виклик та допит поліцейського та витребування відеозаписів, які були подані 18.12.2024 та 05.03.2025 відповідно.

Клопотання захисника про витребування доказів від 04.02.2025 у судовому засіданні залишено без розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 130, 247, 268, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про виклик та допит поліцейського та витребування відеозапису залишити без задоволення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО