Справа № 720/387/25
Провадження № 3/720/181/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2025 року близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 350 кілометрів автодороги М-19 в межах с. Припруття Чернівецького району Чернівецької області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло та тремтіння рук, не природня плідність обличчя та в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що адміністративну справу можливо розглянути у відсутності правопорушника.

Дослідивши наявні у справі докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доказана.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242836 від 09 лютого 2025 року вбачається, що 09 лютого 2025 року близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 350 кілометрів автодороги М-19 в межах с. Припруття Чернівецького району Чернівецької області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло та тремтіння рук, не природня плідність обличчя та в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Також, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується переглянутим в суді відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що останній дійсно керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Окрім того, до матеріалів справи, в підтвердження вини ОСОБА_1 щодо відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікарні, також додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до медичної установи, зі змісту якого також вбачається, що ОСОБА_1 після того, як його зупинили працівники поліції відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 проводилась поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП, а саме із застосовуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

З переглянутого в суді відеозапису видно як ОСОБА_1 керував транспортним засобом та одразу за ним направлялись працівники поліції. Останній на місці зупинки також визнав факт керування транспортним засобом та не забажав їхати в лікарню для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча працівники поліції неодноразово пропонували останньому пройти тест на стан наркотичного.

ОСОБА_1 на місці зупинки були роз`яснені процесуальні права, після чого він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та самостійно проставив свій підпис в Акті огляду для проходження такого огляду. ОСОБА_1 не заперечував проти складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення щодо факту відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та будь-які зауваження до нього не заявив.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Досліджені докази у вказаній справі є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнівів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом та відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП із застосовуванням технічних засобів відеозапису.

А тому, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надали суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 268, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.