Справа № 515/843/22
Провадження № 3-в/515/442/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

при секретарі судового засідання Чумаченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області Катерини Климової, погодженого начальником Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області Аллою Мукієнко, про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання судового рішення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

09 січня 2023 року на виконання до Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області надійшла постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП у виді 120 годин суспільно-корисних робіт, яка набрала чинності 01 листопада 2022 року.

Цього ж дня ОСОБА_1 направлено виклик про необхідність явки до органу пробації 18 січня 2023 року. За вказаним викликом останній не з`явився. За здійснення виходу провідного спеціаліста за місцем проживання ОСОБА_1 , у ході опитування мешканців села, встановлено, що він декілька років проживає в м. Одесі, де саме їм невідомо. Зі слів його рідні стало відомо, що ОСОБА_1 був мобілізований територіальним сервісним центром м. Одеси. За даними довідки старости сіл Струмок та Спаське Татарбунарської міської ради Загороднюк О.С. дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але не проживає.

На запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 березня 2023 року було отримано інформацію про те, що ОСОБА_1 був призваний 15 грудня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 до Лав Збройних Сил України та направлений до навчального центру м. Житомира.

10 грудня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_4 до органу пробації надійшло повідомлення про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 за даними Одеського районного управління поліції самовільно залишив військову частину в Запорізькій області.

Оскільки ОСОБА_1 було невідомо про перебування на виконанні в органі пробації постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, згідно з якою він повинен був відбути адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт, відповідно він не був ознайомлений з порядком та умовами відбування стягнення, ухилення в його діях не вбачається.

Враховуючи, що на сьогоднішній день строки накладення адміністративного стягнення пройшли, провідний спеціаліст органу пробації просить застосувати аналогію закону, а саме ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у в`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, та звільнити ОСОБА_1 від покарання адміністративного стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання судового рішення.

Учасники у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялись про розгляд справи.

Від провідного інспектора К.Климової надійшла заява про розгляд подання у її відсутності, подання просила задовольнити.

ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, представника не направив.

Дослідивши подання, матеріали особової справи № 02/2023, суд дійшов такого висновку.

Так, постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2022 року у справі № 515/843/22 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт (а.с. 2 особової справи).

09 січня 2023 року вказана постанова прийнята до виконання Білгород-Дністровським районним сектором №2 філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області (а.с. 4 особової справи).

В ході виконання постанови суду не видавалось можливим отримати інформацію щодо місцезнаходження ОСОБА_1 , оскільки за місцем реєстрації він був відсутній.

Згідно з довідкою старости сіл Струмок та Спаське Татарбунарської міської ради від 20 березня 2023 року вих. № 102, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але не проживає (а.с. 7 особової справи).

Відповідно до інформації, наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28 березня 2023 року ОСОБА_1 був призваний 15 грудня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 до Лав Збройних Сил України, до ВЧ НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) а.с. 9 особової справи.

Згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26 листопада 2023 року, військовослужбовець ОСОБА_1 за даними Одеського районного управління поліції самовільно залишив військову частину в Запорізькій області (а.с. 12 особової справи).

За приписами ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення можливе за наявності обставин, зазначених у п. 5,6,9 ст. 247 цього Кодексу (ст. 302 КУпАП). Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (mutatis mutandis рішення у справі «Озтюрк проти Германії» від 21.02.1984), справи про адміністративні правопорушення, для цілей ст. 6 ЄКПЛ, належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції. ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Положення КУпАП не містить поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду, однак,гарантії Кримінального кодексу поширюються напроцес притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що зазначено в рішенні Конституційний суд України від 11.10.2011 ( справа № 10-рп/2011), а тому в даному випадку можливо застосувати аналогію закону.

Конституційний Суд України у п. п. 3.4, 3.6 рішення від 11.10.2011 у справі № 10-рп/2011, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

За таких обставин суд, вважає за можливе до вказаних правовідносин застосувати аналогію закону, а саме ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 від відбування суспільно корисних робіт, призначених постановою суду не ухилявся, призначене покарання не відбув з об`єктивних причин.

Враховуючи вищезазначене, умисного ухилення від відбування призначеного покарання в його діях не вбачається.

Відповідно до принципу верховенства права, давність виконання постанови про накладення стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, згідно з нормами КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вирок його не було виконано протягом 2 років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Отже, строк давності виконання постанови про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 підлягає звільненню від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови, а тому подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 31-1, 304 КУпАП, ст. 80 КК України,

П О С Т А Н О В И В :

Подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області Катерини Климової про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання судового рішення, ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, призначеного постановою Татарбунарського районного суду Одеської області 20 жовтня 2022 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.О. Луцюк