Справа № 569/3310/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП ______________________,

за ст. 122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №243924 від 11 лютого 2025 року зазначено, що 08 лютого 2025 року, о 11 год. 40 хв., в м. Рівне по вул. П.Могили, 47, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 510 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив її місце, чим порушив вимоги п.2.10 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував причетність до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, вказав, що умислу залишати місце події не мав, оскільки переконавшись, що внаслідок зіткнення ніхто не отримав тілесних ушкоджень та не потребує допомоги, на нетривалий час залишив місце пригоди, у зв`язку із необхідністю відвести вантаж.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За змістом п.1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Пунктом 2.10(а) ПДР України передбачено, що уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, до справи долучено протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Водночас, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 він тимчасово залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із необхідністю відвезти вантаж, вину у вчиненні порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не заперечував, надав детальні пояснення щодо обставин пригоди.

Вказані обставини переконують суд в тому, що ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, спрямованих на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, а відтак суд приходить до висновку про відсутність в його діях умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі підлягає до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Костюк О.В.