"06" березня 2025 р. Справа № 363/1147/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали заяви про самовідвід судді Вишгородського районного суду Київської області Дьоміної Олени Петрівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 363/1147/25 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває справа № 363/1147/25 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Дьоміну О.П.

04.03.2025 року головуючим суддею Дьоміною О.П. заявлено самовідвід від розгляду вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення. Заява мотивована тим, що секретарем судових засідань, яка бере участь при розгляді справ за головуванням судді Дьоміної О.П., є Ходасевич Дар`я Кирилівна, яка є донькою особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею з розгляду заяви про самовідвід визначено суддю Рукас О.В.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило.

Суддя Дьоміна О.П. у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Враховуючи, що положеннями законів, що визначають порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення, не передбачено обов`язкової присутності учасників справи при розгляді заяви про самовідвід судді, враховуючи, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про проведення судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід за відсутності учасників справи за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в даному випадку кримінальному процесуальному законі.

Згідно ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Згідно наказу керівника апарату Вишгородського районного суду Київської області № 81к від 06.10.2023 року ОСОБА_2 призначено на посаду секретаря судових засідань Вишгородського районного суду Київської області.

Згідно довідки керівника апарату Вишгородського районного суду Київської області від 05.03.2025 року Ходасевич Д.К. працює у Вишгородському районному суді Київської області на посаді секретаря судових засідань в складі судді Дьоміної О.П. з 09.10.2023 року і по теперішній час.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду даної справи, є батьком секретаря судових засідань Ходасевич Д.К.

У зв`язку з встановленими обставинами, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву судді Дьоміної О.П. про самовідвід та відвести її від розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Вишгородського районного суду Київської області Дьоміної Олени Петрівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 363/1147/25 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП задовольнити.

Відвести суддю Дьоміну Олену Петрівну від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 363/1147/25 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Справу № 363/1147/25 передати до канцелярії Вишгородського районного суду Київської області для визначення у порядку автоматизованого розподілу нового судді, уповноваженого на розгляд справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас