Справа № 709/89/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

у с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

30.01.2025 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарої Л.О. від 31.01.2025 у справах № 709/89/25, 709/90/25 адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернуто до Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області для дооформлення.

12.02.2025 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області повторно після дооформлення надійшли для розгляду адміністративні матеріали у справах 709/89/25, 709/90/25 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Постановою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваші І.М. від 13.02.2025 у справі № 709/90/25 адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП направлено через канцелярію суду судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарій Л.О. для вирішення питання про об`єднання зі справою № 709/89/25.

Постановою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарої Л.О. від 13.02.2025 об`єднано в одне провадження справи № 709/89/25 та 709/90/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1

ст. 173-2 КУпАП, об`єднаній справі присвоєно номер № 709/89/25.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 025882 від 15.01.2025 ОСОБА_1 , 15.01.2025 о 12:30 в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_2 , виражалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого остання почувала себе пригніченою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 025881 від 15.01.2025 ОСОБА_1 , 15.01.2025 о 12:30 в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого брата ОСОБА_3 , а саме виражалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого останній почував себе пригніченим, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1

ст. 173-2 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань від

ОСОБА_1 не надходило.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, передала телефонограму, в якій просила розглядати справу без її участі, оскільки погано себе почуває.

Враховуючи, що участь потерпілої в судовому засідання не є обов`язковою, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі потерпілої.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 постійно влаштовує сварки, ображає маму, не хоче працювати. Йому байдуже на поведінку сестри, однак дуже шкода матері.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

Суд безпосередньо дослідив у судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 025881, 025882 від 15.01.2025;

- копії рапортів начальникові Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області полковнику поліцію Андрію Тюкову;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.01.2025;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.01.2025;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.01.2025;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 15.01.2025;

- копії форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.01.2025;

- рапорт поліцейського СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Олександра Гонтара;

- рапорт старшого інспектора СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції Ольги Добровольської від 10.02.2025.

В судовому засіданні досліджено відеозапис з бодікамери працівників поліції щодо подій 15.01.2025. На відео видно як працівники поліції перебуваючи у службовому автомобілі спілкуються із ОСОБА_3 . Після чого підійшла ОСОБА_2 та почала надавати пояснення. Надалі працівники поліції відібрали письмові пояснення від

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та оформили адміністративні матеріали. Крім того, працівник поліції мав розмову із ОСОБА_1 , яка розповіла стосовно подій 15.01.2025. Останній повідомили, що стосовно неї будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП за домашнє насильство щодо брата та матері. ОСОБА_1 вважала, що адміністративні правопорушення вона не вчиняла.

ІV. Оцінка та висновки суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, застосовуючи критерії доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1

ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 указаного закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Варто зазначити, що насильство (передусім психологічне) є відмінним від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків. У такому випадку для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Одночасно, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Слід звернути увагу на те, що у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

Як убачається з протоколів про адміністративні правопорушення від 15.01.2025, ОСОБА_1 15.01.2025 близько 12:30 вчинила домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_2 , виражалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого остання почувала себе пригніченою, а також вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого брата ОСОБА_3 , а саме виражалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого останній почував себе пригніченим.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд вважає, що з викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин домашнього насильства та пояснень ОСОБА_2 і ОСОБА_3 неможливо зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в них не зазначено про характер вчиненого фізичного чи психологічного насильства стосовно матері та брата, настання наслідків у виді завдання шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілих.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

При цьому, суд бере до уваги, що нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між потерпілими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілих не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Водночас, посилання працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, що потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 почувалися пригніченими, взагалі не є об`єктивною стороною правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам в сукупності, поясненням потерпілого, суд дійшов висновку, що ними підтверджується наявність тривалого невирішеного спору між матір`ю - ОСОБА_2 , братом - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Суд наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням

ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративних правопорушень, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області особою, щодо якої її винесено, захисником, а також потерпілим, представником потерпілого протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Шарая