Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04 жовтня 2024 року о 22 год. 05 хв. в м.Луцьку по просп. Василя Мойсея, 7а керував автомобілем марки «Nissan Pathfinder», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вищевказану постанову судді вважає необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що він являється військовослужбовцем, про що неодноразово повідомляв працівникам поліції при складенні щодо нього адміністративних матеріалів, а також надавав військово-облікові документи. Однак, вони провели його огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, хоча на його думку, такий огляд повинен був проводитись у порядку ст.266-1 КУпАП, яка передбачає огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Тому він вважає, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції був проведений з порушенням приписів ст.266-1 КУпАП, у зв`язку з чим повинен вважатись недійсним. Посилаючись на це, апелянт просить оскаржувану постанову щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник Поліщук В.А. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.36) в судове засідання не з`явилися, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавали.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Поліщука В.А.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з апеляційної скарги, стороною захисту фактичні обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , тобто керування ним автомобілем за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорюються і не оскаржуються, а тому згідно із положеннями ч.7 ст.294 КУпАП в цій частині апеляційним судом не перевіряються.

Водночас, апелянт ОСОБА_1 вважає, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки його як військовослужбовця, огляд повинен був проводитись у порядку, визначеному ст.266-1 КУпАП, у зв`язку з чим проведений огляд є недійсним.

Проте, такі апеляційні доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.

Стаття 266-1 КУпАП передбачає порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, з аналізу цієї норми закону вбачається, що вона визначає процедуру проведення огляду при вчиненні тих адміністративних порушень, об`єктом яких є порядок проходження військової служби, однак жодним чином не стосується порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особи водія, який керує транспортним засобом, де об`єктом проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У даній справі відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №143021 від 04.10.2024 ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування водіями транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктом такого правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Суб`єктом проступку є водій транспортного засобу.

З матеріалів справи, у тому числі відеозапису із боді-камери, встановлено, що ОСОБА_1 04 жовтня 2024 року о 22 год. 05 хв. в м. Луцьку по просп. Василя Мойсея, 7а керував автомобілем марки «Nissan Pathfinder», номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. У зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився і пройшов такий на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер 7510». Результат огляду був позитивний - перевищив норму, яку може показати такий спеціальний прилад. Після цього, ОСОБА_1 запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Коли пройшов медичний огляд, то його результат становив 3,29 проміле алкоголю.
Аналіз вищенаведених норм законодавства та встановлених обставин справи дає прийти до висновку, що ОСОБА_1 у час його зупинки працівниками поліції перебував в статусі водія, тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому було правильно застосовано процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка передбачена ст.266 КУпАП, а також положеннями Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Тому дії ОСОБА_1 правильно було кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, є повністю неприйнятними, оскільки вони є власними судженнями і жодним чином не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді в даній справі, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2025 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського
апеляційного суду В.А. Подолюк