Справа № 755/2020/25
Провадження №: 3/755/1253/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2025 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 232245 від 26.01.2025 року, 26.01.2025 року близько 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, ображала нецензурною лайкою, голосно кричала, штовхала та виганяла з квартири, вдарила, в наслідок чого у постраждалої особи виникло побоювання за свою безпеку та не здатність захистити себе самостійно, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУПАП.

До суду ОСОБА_1 не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою автоматизованої системи документообігу суду, яка зберігається в матеріалах справи. Жодних клопотань чи пояснень щодо складеного протоколу від ОСОБА_1 до суду не надходило.

За вказаних обставин вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До протоколу про адміністративне правопорушення було долучено пояснення ОСОБА_1 , форму оцінки ризиків домашнього насильства, яка заповнена та підписана працівником поліції, копія свідоцтва про народження дитини та рапорт інспектора поліції щодо врахування недоліку.

Встановлено, що ОСОБА_2 народися ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками являються ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 232245 від 26.01.2025 року, ОСОБА_1 26.01.2025 року близько 17 годині 20 хвилин вчинила домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, ображала нецензурною лайкою, голосно кричала, штовхала та виганяла з квартири, вдарила, в наслідок чого у постраждалої особи виникло побоювання за свою безпеку та не здатність захистити себе самостійно. В поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено - домашнє насильство не вчиняла.

В поясненнях від 26.01.2025 року ОСОБА_1 зазначила про те, що в той день вона була вдома, її дитина - ОСОБА_2 викликав на неї поліцію, каже, що вона його побила, вбиває кожен день. Однак, вона його не била, просто дитина робить те, що йому хочеться, і зовсім її не слухає.

26.01.2025 інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 3 полк № 2 ОЛБ УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенантом поліції Гайдачуком О.В. складено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджену наказом МВС № 369/180 від 13.03.2019 «Про затвердження Порядку оцінки ризиків вчинення домашнього насильства», відповідно до якої була проведена бесіда з постраждалим, який повідомив: раніше кривдник погрожував застосувати або застосовував зброю або інші предмети, які можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю постраждалої особи або дітям - відповідь ні; кривдник погрожував вбити постраждалу особу або дітей - відповідь ні; постраждала особа допускає, що кривдник може спробувати вбити її або дітей - відповідь ні; раніше кривдник душив постраждалу особу, або передавлював їй горло, або намагався це зробити - відповідь ні; раніше кривдник застосовував фізичне насильство, яке спричинило тілесні ушкодження середнього або тяжкого ступеня - відповідь ні; протягом останнього року застосовувався до кривдника терміновий заборонний припис - відповідь ні; кривдник має зброю та/або може її легко дістати і застосувати - відповідь ні; кривдник схильний до сильних або постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи - відповідь ні; кривдник висловлював намір або намагався вчинити самогубство - відповідь ні; кривдник залякував, переслідував постраждалу особу або дітей чи погрожував їй/їм - відповідь так; кривдник нападав на постраждалу особу або дітей за межами домашнього середовища - відповідь так; кривдник утримував постраждалу особу або дітей проти її/їх волі в певному місці або будь-яким іншим чином обмежував свободу, у тому числі свободу в спілкуванні - відповідь невідомо; поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та дітей - відповідь так; кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями - відповідь ні; кривдник має наркотичну залежність або зловживає наркотичними речовинами - відповідь ні; раніше кривдник погрожував вбити, вбив домашню або іншу тварину або завдавав їй навмисної шкоди - відповідь ні; кривдник раніше вчиняв щодо постраждалої особи: фізичне насильство; психологічне насильство; економічне насильство; сексуальне насильство відповідь ні; кривдник має фінансові проблеми - відповідь невідомо; постраждала особа та діти є економічно залежною(ими) від кривдника - відповідь так; під час спільного проживання були випадки, коли кривдник покидав на тривалий час (не менше ніж на 10 діб) сім`ю без причини та без пояснень - відповідь ні; у постраждалої особи є дитина / діти від іншого шлюбу, про яких кривдник знає або нещодавно дізнався - відповідь ні; сім`я постраждалої особи перебуває під соціальним супроводом - відповідь так; суд видавав кривднику обмежувальний припис - відповідь відсутня; кривдник порушував заходи тимчасового обмеження своїх прав або вимоги, передбачені обмежувальним приписом, у разі його отримання - відповідь ні; кривдник притягався до кримінальної відповідальності за: вбивство, спричинення тілесних ушкоджень, зґвалтування, сексуальне насильство, інші злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, злочини проти життя та здоров`я особи - відповідь ні; кривдник виганяв постраждалу особу або дітей з місця проживання, погрожував такими діями - відповідь так; щось ще змушує постраждалу особу турбуватися про безпеку - відповідь відсутня.

В зауваженнях зазначено - дитина хоче проживати разом з рідним батьком, та хоче щоб мати краще до нього відносилась.

Враховуючи, що було визначено низький рівень небезпеки терміновий заборонний припис поліцейським не виносився (п. 5 Розділ 1 Порядку).

В рапорті Гайдачука О.В. вказано на недолік - відсутність економічного домашнього насильства, яке полягало у виганянні з квартири, який просив врахувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина друга статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої дитини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розташування зазначеної статті у Главі 14 КУпАП «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку» свідчить, що об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадський порядок і громадську безпеку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений (матеріальний склад).

Як наголошується в ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, досліджені матеріали не містять доказів, поза розумним сумнівом, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Таким чином, дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суддя дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в межах даної адміністративної справи являється не доведеним зібраними у справі доказами, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 30, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: М.Г. Сазонова