Справа № 283/2422/24
Провадження №3/283/118/2025
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2025 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

- за статтею 1224 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 150991 від 15.10.2024 ОСОБА_1 30 вересня 2024 року о 08 год. 30 хв. на 112 км автодороги М-07 керуючи автомобілем марки «Penaut 19», номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості для руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, здійснив з`їзд в кювет та наїзд на дерево. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 150997 від 15.10.2024 ОСОБА_1 30 вересня 2024 року о 08 год. 30 хв. на 112 км автодороги М-07 керуючи автомобілем марки «Renaut 19», номерний знак НОМЕР_2 , будучи учасником ДТП залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 12.10.а. Правил дорожнього руху України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 1224 та ст. 124 КУпАП, поліцейський СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУПН в Житомирській області посилається на обставини, що зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення від 15.10.2024 серії ЕПР1№ № 150991 (а. с. 2, 3, 4) та № 150997 (а. с. 20, 21, 22, 23), а також наступними долучених до них матеріалами:

- повідомленням ст. інспектора відділу розшуку та ОМ ДТП № 15358/41/28/-2024 від 01.10.2024 (а. с. 5, 24);

- реєстраційною карткою на транспортний засіб (а. с. 6);

- інформаційними даними на особу (а. с. 7, 28);

- схемою ДТП від 30.09.2024, що мала місце на 112 км автодороги «Київ-Ковель» в якій зазначено місце розташування автомобіля марки «Penaut 19», номерний знак НОМЕР_2 , та зазначено його пошкодження (а. с. 8, 25-26);

- рапортом інспектора взводу 2 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області від 30.09.2024 (а. с. 9, 27);

- рапортом ст. інспектора ВРОМ ДТП УПП в Житомирській області від 24.01.2025 (а. с. 15, 34).

В той же час жоден з вказаних доказів, як окремо так і в своїй сукупності, не доводять факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які перебували б у причинному зв`язку з ДТП, та залишення останнім місця ДТП.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме ОСОБА_1 30 вересня 2024 року о 08 год. 30 хв. на 112 км автодороги М-07 керував автомобілем марки «Penaut 19», номерний знак НОМЕР_2 .

Крім того, відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце складання адміністративного протоколів за вчинення ним правопорушень, передбачених ст.ст. 1224 та 124 КУпАП, що позбавило останнього законного права на ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення та наданням пояснень по суті.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина друга статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно з частиною другою статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, відповідно до якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), пункт 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладені обставини суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1224 та ст. 124 КУпАП, а тому відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 36, 1224, 124, п. 1 ч. 1 статті 247, п. 3 статті 284 та статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбаченого статтею 124 КУпАП зареєстровану за № 283/2422/24 (провадження 3/283/118/2025) та передбаченого ст. 1224 зареєстровану за № 283/265/25 (провадження № 3/283/119/2025) об`єднати в одне провадження і присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер судової справи № 283/2422/24 та номер провадження № 3/283/118/2025.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 1224 та 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

На постанову суду може бути подана скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. О. Тимошенко