Справа № 708/124/25
Номер провадження № 3/708/67/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 690001 від 29.01.2025 року ОСОБА_1 29 січня 2025 року о 00 год. 37 хв. виражався в бік громади та працівників поліції нецензурною лайкою в громадському місці та образливо чіплявся до громадян.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано по ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення особою громадського порядку та спокою, нецензурне висловлювання на адресу оточуючих чи образливе чіпляння до громадян, явну неповагу до громадської моралі та людської гідності, чи інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, виходячи з диспозиції цієї норми закону, суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і обов`язковим мотивом - неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Таким чином, об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини саме у сфері громадського порядку, де для кваліфікації дій особи за цією статтею встановлення хуліганського мотиву є обов`язковим, в той час як матеріали справи належних та допустимих доказів підтвердження цього не містять.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП є фізичні осудні особи.

Відповідно до положень ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Як встановлено із наявних в матеріалах справи відеозапису №1 події, а також даних рапорта від 29.01.2025 року, потерпіла ОСОБА_2 одночасно викликала і працівників поліції і швидку медичну допомогу, оскільки зрозуміла, що у ОСОБА_1 , який поводився неадекватно, ознаки психічного розладу.

З відеозапису № 3 вбачається, що самі працівники поліції, які прибули на місце події за викликом, зазначили у діях ОСОБА_1 "роздвоєння особистості", а з відеозапису № 5 встановлено, що поліцейські за наслідками поведінки ОСОБА_1 припускають, що останній може перебувати на обліку в лікаря психіатра.

Спроби працівників поліції забезпечити ОСОБА_1 безоплатну правову допомогу виявились безрезультатними.

При цьому, факту перебування чи не перебування останнього на психіатричному обліку ними також не з`ясовано.

З наведеного слідує, що в самих працівників поліції були сумніви щодо осудності особи, в той же час відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення.

При цьому, саме адміністративне правопорушення може існувати лише за наявності всіх складових (об`єкту; об`єктивної сторони; суб`єкту; та суб`єктивної сторони), що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Поряд із цим у суду є сумніви щодо психічного стану, в якому перебувала особа під час вчинення порушення, чи міг ОСОБА_1 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

А згідно з вимогами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 №1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості передбачає, що обов`язок доведення вини покладається на державу. Виходячи з викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 17, ст. 173, п.1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП,-

УХВАЛИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко