Справа №642/892/25
Провадження №3/642/437/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду з Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

10.02.2025 о 14-00 год. в м. Харкові, вул. Рилєєва, 42/44, гр. ОСОБА_1 керував т.з. ГАЗ 24, д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія на керування тз відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП. На підставі вказаного відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 №243371 від 10.02.2025.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був позбавлений права отримувати інформацію про рух справи, тощо.

Також, слід врахувати, що можливість ОСОБА_1 дізнатись про стан судового провадження справи залежить від його волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що справа буде направлена для розгляду до Ленінського районного суду м. Харкова.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що згідно з ч.2 ст. 268 КУпАП присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, відносно якої складено адміністративний протокол, враховуючи також скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2.1 а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №243371 від 10.02.2025;

- рапортом поліцейського;

- копією постанови серії ЕНА №3337484 від 25.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП;

- довідкою ст. інспектора з ОД ВАП УПП в Харківській обл. Мельнікової С.С., згідно якої гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія;

- відеозаписом в матеріалах справи з місця події.

Зазначені докази є чіткими та узгоджуються між собою, та підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

За такого, оплатне вилучення як адміністративне стягнення може бути засноване виключно, якщо правопорушник є власником такого майна.

Згідно даних матеріалу, автомобіль ГАЗ 24, д.н.з. НОМЕР_2 , належить гр. ОСОБА_2 .

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, особу порушника, положення ст.ст. 34, 35 КУпАП.

Оцінюючи вищевикладене, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять даних про належність йому транспортного засобу на праві власності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір у сумі 605.60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 126, 280, 283, 284 КУпАП суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605.60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу: 81 600 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя