Справа № 127/7057/25
Провадження № 3/127/1504/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №126375, 01.03.2025 року, о 12:36 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає з батьками за адресою АДРЕСА_1 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю та вчинив домашнє насильство психологічного харектуру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що між ним та дружиною ОСОБА_2 , стався конфлікт, оскільки вона не відчинала двері та не впускала його до будинку, однак дружина відмовилася це зробити та викликала працівників поліції. Також, зазначив, що жодних дій відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , він не вчиняв, навіть немав наміру вчиняти і вона не була свідком їх з дружиною суперечки.

Свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , суду пояснила, що конфлікт з чоловіком вона спровокувала сама, під час їх конфлікту, доньки ОСОБА_3 поряд не було, вона знаходилась в іншій частині будинку та не чула що відбувалось між батьками.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає відповідальність за ті самі діяння, вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого - малолітньої чи неповнолітньої особи, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З аналізу ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з положеннями ст. 173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому.

Однак, як в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення так і в матеріалах адміністративної справи не зазначено жодних дій, які були вчинені ОСОБА_1 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 , працівниками поліції складено протокол серії ГП №126375 від 01.03.2025, а також надано в якості доказів протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 , її письмові пояснення від 01.03..2025, форму оцінки ризиків.

Однак, жодних доказів на підтвердження зазначених у заяві та у протоколі обставин суду не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на заяві дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Будь-яких належних та допустимих доказів, як це визначено нормами чинного законодавства, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Як зазначено вст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції Українипередбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 173-2, 247, 251, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: