Справа №534/399/25
Провадження №3/534/114/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Солохи О.В., за участю секретаря судового засідання Гончар С.Т., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 15.02.2025 о 10 год 50 хв на вул. Добровольського в м. Горішні Плавні ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Opel Vectra 2.2, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу контролювати безпечний рух та не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив наїзд на не житлову споруду, а саме пост №4 ПрАТ «Полтавський ГЗК». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та споруда отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Показав, що зіткнення сталося не з його вини, а внаслідок того, що дорожнє покриття було слизьким та не було оброблене спеціальними засобами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що того дня, 15.02.2025 він знаходився вдома, йому зателефонував начальник зміни охорони та повідомив, що на посту охорони сталося ДТП, а саме, автомобіль Опель в`їхав в приміщення охорони та пошкодив його. Хвилин через 40-50 він приїхав на місце пригоди та побачив, що автомобіль Опель пошкодив приміщення поста охорони. Він оглянув місце пригоди, зробив фото, доповів про дану подію керівництву. Зазначив, що того дня дорога і справді місцями була слизька, але щодо перехрестя на якому сталося ДТП та і взагалі дороги на підприємстві то вона обробляється бішофітом, і поверхня ділянки дороги біля посту була у задовільному стані.

Свідок ОСОБА_3 показав, що 15.02.2025 він перебував на роботі, на посту охорони та був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди. Він бачив, як автомобіль рухався, як водій намагався зупинити транспортний засіб, було видно, що він крутить кермо, проте автомобіль продовжував рухатися прямо. Щодо дорожнього покриття, зазначив, що було слизько, але періодично дорога поливається бішофітом. Частина ділянки до перехрестя та саме перехрестя була политі бішофітом, окрім того на цій ділянці наявні ями і вона не могла замерзнути, бо її постійно розбивають вантажівки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та покази свідків, оцінивши досліджені в судовому засіданні письмові докази, зокрема, дані схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п. 12.1 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пунктами 1.4, 1.5).

У відповідності до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

До позиції ОСОБА_1 про невизнання останнім вини суд відноситься критично, з огляду на не дотримання останнім правил п.12.1 ПДР України, та вважає позицію ОСОБА_1 такою, що обрана з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Суд вказує, що по напрямку руху ОСОБА_1 знаходиться дорожній знак 2.1 та 4.2. «Дати дорогу» та «Рух праворуч», від якого до місця зіткнення автомобіля відстань приблизно 30 метрів, і при дотриманні ОСОБА_1 правил дорожнього руху, у нього була б можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Суд наголошує, що покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 логічно узгоджуються зі схемою місця ДТП, зокрема із розташуванням транспортного засобу, місця його зіткнення із приміщенням посту охорони, отриманих пошкоджень. При системній оцінці цих доказів, як у розрізі кожного доказу окремого так і у їх сукупності судом наголошується, що наявність вини у діях ОСОБА_1 при вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження.

Докази у виді відеофайлів надані правопорушником, зокрема відео зняте на телефон останнього щодо його руху з місяця проживання (с. Салівка) до м. Горішні Плавні містить певні суперечності, зокрема у часі проведення відеозйомки. У судовому засіданні правопорушник вказав, що відеореєстратором не користується, і в цей день знімав на телефон саме для того щоб убезпечити себе від можливих неприємностей, які могли виникнути з урахуванням стану дороги. Крім того, суд наголошує, шо відео переглянутого файлу (№1) жодним чином не надає інформації де відбулося ДТП.

Інші два відеофайли та два фото наявні на носії інформації надані правопорушником не вказують на те, що стан дороги саме на відрізку де трапилося ДТП перебував у незадовільному для руху стані і у випадку дотримання правил дорожнього руху правопорушником не давав можливості останньому уникнути ДТП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.40-1,283,294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 06 березня 2025 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.