Справа № 720/502/25
Провадження № 3/720/203/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, молодшого сержанта військової частини НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 25 лютого 2025 року близько 17 години 25 хвилин він керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Центральній в с. Тарасівці Чернівецького району Чернівецькій області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що на даний час проходить лікування від важкого покарання, отриманого під час захисту України від російської агресії. 25 лютого 2025 року він керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , в с. Тарасівці Чернівецького району, де після зупинки його працівниками поліції між ними сталась словесна суперечка, після чого його відвезли для огляду на стан сп`яніння до Чернівецького ОНД. Із висновком медичного огляду він не погодився, оскільки того дня алкогольні напої не вживав. На його прохання лікар відмовився відібрати кров та провести відповідне лабораторне дослідження, надавши висновок про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідало дійсності та свідчить про їх упередженість. Окрім цього, він не був забезпечений захисником на його прохання, що не дозволило йому захиститись належним чином від обвинувачень працівників поліції, тому просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що 25 лютого 2025 року він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

До протоколу додано направлення на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, медичний висновок про результати огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписи з бодікамер поліцейських.

Проте, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не можна вважати достатніми та допустимими, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без наявності інших доказів підтвердження вини особи, не може свідчити про наявність адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Більше того, навіть за умови визнання особою свої вини у вчиненні правопорушення, такий факт не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова ВС/КАС № 537/2088/17 від 15 травня 2019 року).

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці, огляд водія проводиться у закладі охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року).

При цьому, згідно з п.п. 4, 6 Порядку, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Аналогічне передбачено п.п. 7, 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП у випадку недотримання визначеної законом процедури огляд є недійсним.

З наявного у справі відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та погодився на проходження такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

В той же час, працівниками поліції останнього було направлено та доставлено для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не до найближчого закладу охорони здоров`я (Новоселицькій ЦРЛ, яка розташована на відстані 5 км від місця зупинки) як того вимагає п. 7 вказаної Постанови КМУ, а до Чернівецького ОДН, який розташований на відстані 40 км від місця зупинки.

Натомість, відповідно до листа КНП «Новоселицька ЦРЛ» № 773 від 13 липня 2022 року Новоселицькій ЦРЛ надано право на проведення медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА № 261 від 24 березня 2021 року.

Розділ III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 та затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, передбачає проведення лабораторного дослідження, метою якого є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як свідчать відеозаписи бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 під час проведення огляду в закладі охорони здоров`я, висловив лікарю незгоду із позитивним результатом. Одночасно, ОСОБА_1 виявив бажання здати кров для проведення лабораторного дослідження для виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, посилаючись на те, що він алкогольні напої не вживав. Проте, у відібранні крові останньому було відмовлено. Слід відмітити, що ОСОБА_1 вів себе спокійно, чітко вів розмову та відповідав на запитання лікаря, що свідчить про відсутність зовнішніх ознак сп`яніння.

Таким чином, на вимогу ОСОБА_1 не було проведено лабораторне дослідження його крові, тим самим всупереч п. 15 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції не був встановлений діагноз за результатами лабораторними дослідженнями, який мав б бути внесений до акта медичного огляду. В той же час, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції ).

А тому, встановити наявність чи відсутність в організмі ОСОБА_1 речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, на час судового розгляду є неможливим.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, під час судового розгляду встановлено, що під час медичного огляду ОСОБА_1 допущено порушення порядку проходження такого огляду, що виразились у направленні його не до найближчого закладу охорони здоров`я та у не проведенні лабораторного дослідження для виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Згідно положень п. 22 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Окремо слід відмітити наступні обставини.

Згідно наданих документів, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, який отримав чисельні бойові порання під час захисту Батьківщини.

Так, відповідно довідки про обставини травми № 1505/969 від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 в ході виконання бойового завдання 15 лютого 2024 року в складі підрозділу в районі Авдіївка Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу і авіа удару отримав порання: ВТ.ЗЧМТ. Під час обстрілу в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував.

Згідно довідки про обставини травми № 1505/3194 від 02 грудня 2024 року ОСОБА_1 в ході виконання бойового завдання 18 листопада 2024 року в складі підрозділу в районі ТЬОТКІНО рф внаслідок приведення в дію протипіхотної фугасної міни, отримав бойове порання: травматична ампутація середньої третини лівої стопи. Під час обстрілу в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував.

Згідно довідки ВЛК № 875 від 27 грудня 2024 року внаслідок отриманого 18 листопада 2024 року поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, ОСОБА_1 отримав травматичну ампутацію лівої стопи на рівні суглобу ОСОБА_2 , травматичний шок 1 ступеню, значне тривале порушення функції, які відносяться до тяжких травм.

Також, вказаний висновок був підтверджений довідкою ВЛК за № 2258 від 03 березня 2025 року.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на захист є невід`ємним правом кожної людини.

Працівники поліції не надали можливості ОСОБА_1 скористатись жодним із вищевказаних прав в повному обсязі та поспішно склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із наявних у справі відеозаписів, ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що є військовослужбовцем та отримав контузію, що пояснює його поведінку та виявлені в нього ознаки сп`яніння у вигляді порушення мови та координації рухів, які є похідними від отриманих травм під час виконання бойових завдань. Крім цього, він висловив незгоду із діями працівниками поліції, пояснивши, що він випив тільки одну пляшку пива, від чого у нього не може бути такий високий рівень алкоголю, який зазначений у лікарському висновку, у зв`язку із чим він потребує правової допомоги.

ОСОБА_1 як особа, яка сумлінно виконує свій обов`язок перед державою, як громадянин став на захист України від російської агресії, добровільно став контрактним військовослужбовцем, брав участь у бойових діях, отримав декілька важких бойових поранень, характеризується за місцем служби з позитивного боку, на думку суду мав право отримати належний правовий захист від держави у відносинах з представниками державних органів, що працівниками поліції при складанні протоколу не було дотримано.

За вказаних обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних порушень та вичерпання можливості усунення вказаних недоліків, суд приходить до висновку про неналежність висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 як доказу перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння та не забезпечення реалізації прав останнього при складанні протоколу, в тому числі на правову допомогу, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 266, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.