Справа №: 452/116/25
П О С Т А Н О В А
03 березня 2025 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , -
ОСОБА_1 5 січня 2025 року о 00.29год в м. Самборі по вул. Руська, 2 Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки Ленд Ровер Діскавері з реєстраційним номером НОМЕР_1 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей, і від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того ОСОБА_1 5 січня 2025 року о 01.15год в м. Самборі по вул. Бачинських, 2 Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки Ленд Ровер Діскавері, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знову порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, і від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушник ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив із наступних підстав:
Зокрема зазначив, що інспектором поліції грубо порушено процедуру проведення огляду його як водія на стан сп`яніння - не роз`яснено процедуру огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у закладах охорони здоров`я, а особливо не повідомили наслідки відмови від такого огляду; відтак в силу приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним; при цьому вказав, що його двічі звинуватили у відмові від огляду на місці зупинки на приладі Драгер, однак на місці події цього не оголошувалось і йому не вручалось жодних направлень для огляду в медичному закладі, після складення протоколу не відсторонювали від керування транспортним засобом; так як він звичайна пересічна людина, яка ніколи не стикалася з подібною процедурою, йому взагалі не було відомо що відбувається і які наслідки не все очікує; замість чіткої і зрозумілої інформації щодо процедури огляду та його варіантів і наслідків, працівники поліції навмисно використали швидку і спонтанну розмову, аби спотворити ситуацію; далі після складення першого протоколу він продовжив рух і побачив, що інспектори поліції переслідують позаду його на своєму службовому автомобілі і знову його зупинили; він в черговий раз відповів, що не вживав жодних алкогольних напоїв і не відмовлявся проходити огляд, однак інспектори свідомо скористались його необізнаністю та не повідомили його про процедуру огляду і наслідки, а також не роз`яснили можливість пройти повноцінно огляд в медичному закладі.
Крім того, звернув увагу на те, що на момент події він був військовослужбовцем, за посадою водієм-хіміком, який керував автомобілем у військових цілях, то вимога інспектора патрульної поліції до нього про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною, незаконною та необґрунтованою, так як огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, а не інспектором поліції. Зважаючи на зазначені аргументи, вважає, що провадження у справі за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку із порушенням процедури огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів.
У суді під час розгляду справи порушник ОСОБА_1 підтримав, викладене у письмових поясненнях; наполягав на тому, що не вживав спиртних напоїв; тоді не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, просто не розумів такої процедури і наслідки такої відмови, та був впевнений, що тверезий. Відтак із протоколами про адміністративні правопорушення не згідний, оскільки наведені там обставини не відповідають дійсності, такі порушення з боку працівників поліції вважає неприпустимим, так як вони скористалися його необізнаністю.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суддя приходить до наступного висновку:
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи із вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Виходячи із вимог наведених норм, суддя переконаний у доведенні вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його винуватість по першому епізоду встановлена наступними доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №213063 від 05.01.2025 року;
-наведеними обставинами у рапорті інспектора ВРПП Самбірського РВП від 05.01.2025р., що в сукупності збігаються із решту адміністративними матеріалами;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого відомо, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;
-відеозаписом із службового відео реєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського, який є безперервним та на ньому чітко видно рух транспортного засобу та як ОСОБА_1 05.01.2025р. о 00.29год. відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер та у найближчому медичному закладі;
-поясненнями самого правопорушника у суді, котрий не заперечував, що відмовився того дня пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, оскільки не вбачав у цьому необхідності; також у присутності судді при перегляді відеоролика нічим не спростував своєї поведінки тоді, котра не відповідала обстановці, - порушення мови.
Винуватість ОСОБА_1 по другому епізоду встановлена наступними доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №213082 від 05.01.2025 року;
-рапортом інспектора ВРПП Самбірського РВП від 05.01.2025р.
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого відомо, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
-відеозаписом із службового відео реєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського, який є безперервним та на ньому чітко видно рух транспортного засобу та як ОСОБА_1 05.01.2025р. о 01.15год. відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі;
-аналогічно поясненнями самого правопорушника у суді, котрий не заперечив відмови тоді пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського.
Зазначені вище докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Разом з тим суддя не приймає до уваги пояснення особи з приводу невизнання вини, через те, що не розумів процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки такої відмови, оскільки таке не підтверджено жодними доказами, і таким чином як повів себе порушник у суді він прагнув уникнути відповідальності та себе захищав; також жодним чином не спростував свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише вказував на свою необізнаність, таким чином лише сподівався на уникнення відповідальності просто заперечуючи свою вину та порушення порядку огляду вже під час розгляду справи у суді. Водночас помилковим є посилання особи на ст. 266-1 КУпАП, оскільки в ній не зазначено про водіїв транспортних засобів чи про керування, а ОСОБА_1 є по двох епізодах звичайним учасником дорожнього руху.
При обранні стягнення виходячи із пояснень порушника та матеріалів справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 605,6гривень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів із дня її винесення.
Суддя