ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/769/25 Справа № 202/390/25 Суддя у 1-й інстанції - Недобитюк Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Діордієва Олексія Сергійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера Повного товариства «Ломбард «Гарант» Імперіал» ОСОБА_2 і вомпанія», проживає за адресою:

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривень.

За обставин, встановлених судом першої інстанції, головний бухгалтер ПТ «Ломбард «Гарант» Імперіал» ОСОБА_1 вчинила триваюче правопорушення:

1) П. 38.1 ст. 38, п. 57.1 ст 57, пп 164.2.20, п. 164.2, п. 167.1 ст. 167, 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп «а» пп 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що призвело до неперахування до бюджету за період з 01.04.2018 по 30.06.2024 сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичним особам у 12 137 969, 16 грн.

2) пп 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015, що призвело до неповідомлення державній податковій інспекції за встановленою формою відомостей про доходи громадян за ІІ квартал 2024 року на суму 187 000 грн невідображення доходів, виплачених самозайнятим особам, з ознакою доходу «157» «дохід, виплачений самозайнятій особі».

За дані правопорушення передбачена відповідальність частиною 1 статті 163-4 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Захисник зазначає, що про неотримання податкових повідомлень-рішень, свою незгоду із висновками контролюючого органу та про намір ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» ІМПЕРІАЛ» розпочати процедуру їх адміністративного оскарження було зазначено в запереченнях в даній справі, проте дана інформація, як і самі заперечення, були проігноровані судом при прийнятті рішення.

Суд першої інстанції в порушення вимог КУпАП формально послався лише на зміст акту про результати документальної планової виїзної перевірки та складеного на його підставі протоколу про адміністративне правопорушення, взагалі не розкривши суті цих доказів.

Вказує, що акт перевірки ґрунтується на припущеннях та суб`єктивних міркуваннях перевіряючих, так як не містить посилання на факти, які б підтверджували відповідні висновки щодо порушення податкового законодавства, а зроблені розрахунки містять чисельні математичні помилки, документи, що підтверджують господарські операції не беруться до уваги та в Товариства не запитувалися документи, які б могли спростувати висновки, викладені в акті. Наразі триває адміністративне оскарження акту перевірки до ДПС України.

На думку захисту, протокол про адміністративне правопорушення складений передчасно, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, вже спливли, оскільки порушення, зазначені в акті, не є триваючими та з дня їх вчинення минуло три місяці.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 та захисник Діордієв О.С. повідомлені належним чином про дату, місце та час перегляду справи, до апеляційного суду не зявилися, від захисника отримано клопотання про здійснення судового засідання без нього та його підзахисного, тому апеляційний суд приходить до висновку про можливість здійснення перегляду без учасників.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, захисником в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.163-4 КУпАП настає у випадку неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення 265/24-10 від 05.12.2024 року, Актом «Про результати документальної планової виїзної перевірки Повного товариства «Ломбард «Гарант» Імперіал» від 25.11.2024 року, Актом «Про неможливість вручення акту перевірки від 25.11.2024 року № 3723/04-36-24-10/32723126», Актом «Щодо неявки посадової особи для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення» від 05.12.2024 року № 35/04-36-24-10/32723126.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в Акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки Повного товариства «Ломбард «Гарант» Імперіал» від 25.11.2024 викладені фактичні обставини, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення № 265/24-10 від 05.12.2024 року.

Постанова суду І інстанції відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній, крім іншого, зазначено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення, тому доводи апеляційної скарги щодо ігнорування заперечень сторони захисту є безпідставними.

Той факт, що Повне товариство «Ломбард «Гарант» Імперіал» начебто розпочало процедуру адміністративного оскарження Акту перевірки від 25 листопада 2025 року та податкового повідомлення-рішення не свідчить про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Крім того, з доданих до апеляційної скарги копій матеріалів не зрозуміло, які скарги подані до Державної податкової служби України, та які дії оскаржуються.

Доводи захисника про те, що порушення зазначені в акті перевірки не є триваючими, а тому строки для накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП закінчились, є безпідставними з огляду на таке.

Так, в листі Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 року №1101/Н/99-99-15-04-01-14, вказано, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила будь-які певні дії або бездіяльність, перебуває далі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом будь-якого часу. Іноді такий стан триває значний час і весь час винний безперервно вчинює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Таким чином, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок. Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладене у строк не пізніше ніж через два місяці із дня їх виявлення (із дати складання та підписання акта перевірки).

З огляду на вказане, апеляційний суд зазначає, що у даному випадку правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 є триваючим, оскільки остання тривалий час не виконувала обов`язки, покладені на неї податковим законодавством та таке порушення було виявлено контролюючим органом лише після проведення документальної планової виїзної перевірки Повного товариства «Ломбард «Гарант» Імперіал», а тому строки для накладення адміністративного стягнення розпочинають свій перебіг з дня виявлення (припинення) такого порушення, тобто з 25 листопада 2024 року та, з огляду на ту обставину, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом, складають три місяці з дня виявлення такого правопорушення, що передбачено ст. 38 КУпАП.

Адміністративне стягнення за це адміністративне правопорушення було накладено на ОСОБА_1 29 січня 2025 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, а доводи, зазначені останньою у своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Діордієва Олексія Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 293 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун