Справа № 289/2468/24
Номер провадження 3/289/143/25
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП відсутній в матеріалах справи, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2024 року, серії ЕПР1 №194906, 12 грудня 2024 року, о 15 год. 48 хв., гр. ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Корольова, керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що нереагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину свою не визнав та пояснив, що того дня він не керував транпортним засобом, так як був вже позбавлений прав керування транспортними засобами на один рік, а керувала автомобілем його дружина. Вказує також на те, що поліція його не зупиняла, коли під`їхали працівники поліції то він стояв вже біля дому. Потім працівники поліції оглянули багажник його автомобіля та вимагали у ОСОБА_1 документи на що він їм повідомив, що не керував автомобілем та повідомив поліцію, що позбавлений прав керування.
На уточнюючи запитання суду, ОСОБА_1 відповів, що працівники поліції його не притягували до адміністративної відповідальності за неувімкнення світлового покажчика повороту.
На уточнюючи запитання адвоката Свінцицького Л.В., ОСОБА_1 відповів, що коли вони з дружиною доїзджали до свого дому то побачили, що за ними їде автомобіль поліції, тоді дружина сказала про те, що забула посвідчення водія вдома і тому вона відразу після зупинки автомобіля побігла до дому за документами.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Свінцицький Л.В. клопотав в судовому засіданні про закриття вказаної справи у відношенні останнього. Зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази щодо факту керування вказаним транспортним засобом та причини зупинки. Також, звертає увагу суду на фрагментарний відеозапис з відеореєстратора, який доданий до матеріалів справи як доказ, не з`ясували всіх обставин щодо того хто керував автомобілем, та не роз`яснили порядок огляду на стан сп`яніння. А також вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, що стверджується відеозаписом наявним в матеріалах справи, тому просить справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан наркотичного сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.
Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35).
Як вбачається з матеріалів справи, вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», який здійснюючи рух не ввімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху, а також за порушення п. 2.1а ПДР України, що стверджується наявною в матеріалах справи копією постанови серії ЕНА №3650685 від 12.12.2024 року.
З досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 , було роз`яснено працівниками поліції процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння, в результаті чого останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Також, вказані відеозаписи не містять запису та спростовують твердження ОСОБА_1 зокрема при наданні пояснень в судовому засіданні, про те, що він повідомляв працівників поліції, що за кермом автомобіля перебувала його дружина, а не він.
На уточнюючи запитання суду ОСОБА_1 відповів, що не оскаржував постанову серії ЕНА №3650685 від 12.12.2024 року, тому що не думав, що справа дійде до суду. Також, відповів, що не на камеру казав працівнику поліції про те, що його дружина керувала автомобілем, а в особистій розмові.
Захисник - адвокат Свінцицький Л.В., заявив в судовому засіданні клопотання про допит свідка, а саме дружину особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка, як вказує адвокат, перебувала за кермом автомобіля.
Однак суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису поліцейських, долученого до матеріалів справи, чітко вбачається, що будь-яких інших осіб, а ні біля автомобіля, а ні під час оформлення адміністративних матеріалів не перебувало. Дані про свідка в матеріалах справи також відсутні. Будь-яких заперечень при підписанні постанови та даного протоколу ОСОБА_1 не висловлював, щодо наявності свідка не повідомляв.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення відповідно ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про вчинене адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №194906 від 12 гружня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; відеозаписом поліцейських на диску від 12.12.2024 року, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в результаті відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та не заперечував факту керування ним вказаним транспортним засобом у зазначеному в протоколі час та місці; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 12.12.2024 року; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом від 12.12.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортними засобами до повного витвереження; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3650685 від 12.12.2024 року, якою застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 20400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, зокрема за не ввімкнення світлового покажчика повороту при зміні напрямку руху та будучи позбавленим права керування транспортними засобами; довідкою про повторність вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року.
Доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.
Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно може завдати серйозної шкоди, а тому він як водій добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі виконувати вимогу про зупинку, підкорятися вимозі працівників поліції вийти з транспортного засобу та надати документи, що надають право керувати транспортним засобом, не керувати транспортним засобом в стані сп`яніння та виконувати вимоги працівників поліції у проходженні медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи він ці вимоги свідомо ігнорував, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.
Суд вважає, що викладені у протоколі обставини підтверджені, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими.
З довідки відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, вбачається, що ОСОБА_1 отримував та має посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 02.07.2013 року.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення та його суспільну небезпеку, особу правопорушника. З огляду на наведене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи та не надано суду жодного підтвердження, щодо можливих підстав звільнення його від сплати судового збору, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягнення судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.
Керуючись ст.ст. 9, 33, 34-35, 40-1, 130, 245, 251, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл./ Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001 "Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".
Стягувачем є Відділення поліції №2 (м. Радомишль) Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави, на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.
Стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.
Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК

Постанова набрала законної сили _________________ 20__ р.