Справа № 127/4660/25
Провадження № 3/127/973/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2025 року о 23.43 год. в м. Вінниці по вул. Маяковського, 138, поруч з продуктовим магазином, гр. ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив дрібне хуліганство.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством. Будь-яких заяв щодо розгляду справи від особи не надходило.

Справа призначалася до розгляду двічі, вперше на 20 лютого 2025 року о 12.00 год., який відкладався через перебування судді на лікарняному, вдруге на 06 березня 2025 року на 12.00 год. Виклики ОСОБА_1 здійснювались як шляхом направлення судової SMS-повістки за вказаним у протоколі контактним номером телефону, так і направленням судової повістки за вказаною у протоколі адресою проживання особи поштовими засобами поштового зв`язку, про що свідчать матеріали справи. Однак останній у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, будь-яких клопотань або заяв щодо розгляду справи від особи не надходило.

За вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, і повинен нести відповідальність, встановлену Законом.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, диспозицією ст. 173 КУпАП чітко передбачені кваліфікуючи ознаки дрібного хуліганства, а саме: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому, дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Судом установлено, що 31 січня 2025 року о 23.43 год. в м. Вінниці по вул. Маяковського, 138, поруч з продуктовим магазином, гр. ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив дрібне хуліганство.

Винність ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №153536 від 01 лютого 2025 року, роздруківкою з ІТС ІПНП щодо реєстрації поліцією рапорту з повідомленням про подію в журналі ЄО за №1677 від 31 січня 2025 року, витягом з АРМОР від 01 лютого 2025 року електронного рапорту поліції щодо опрацювання нарядом поліції зареєстрованого повідомлення ЄО за №1677 про подію, протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01 січня 2025 року, за змістом якої останній просить прийняти міри до знайомого ОСОБА_3 , з яким у нього виник конфлікт під час спільного дозвілля із вживанням алкогольних напоїв за адресою проживання заявника та в ході якого ОСОБА_4 поводив себе агресивно, наніс удар кулаком в ділянку голови заявника, нецензурно виражався та письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Також до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_1 від 01 лютого 2025 року, в яких останній зазначив, що 31 січня 2025 року о 23:43 год. в м. Вінниці по вул. Маяковського, 138, він відпочивав у знайомих, де невідомий йому чоловік вчинив конфлікт біля магазину, перебуваючи в п`яному вигляді та висловлювався грубою нецензурною лайкою, також там була присутня його жінка. Цей чоловік ображав жінку та дав їй ляпас, тому ОСОБА_1 вирішив заступився за жінку і штовхнув чоловіка, який від штовхання упав, після чого ОСОБА_1 висловився на адресу чоловіка нецензурною лайкою та пішов в невідомому напрямку.

Також до матеріалів справи долучено виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ВМКЛ ШМД» від 01 лютого 2025 року, з якої убачається діагностоване у ОСОБА_2 захворювання: «S00.81 Поверхнева травма інших частин голови, садно», легкого ступеню тяжкості.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного правопорушення, які відображені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, особу та ступінь вини ОСОБА_1 та враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Зважаючи на вказані вище обставини справи, з урахуванням особи порушника, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн, сплата якого передбачена ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 40-1, 173, 221, 276, 279, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн (п`ятдесят одну гривню) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: