Справа № 147/363/25
Провадження № 3/147/206/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна О. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 паспорт НОМЕР_1 виданий 17.09.2001, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №029855 від 04.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 04.03.2025 близько 17 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинив домашнє насильство в сім`ї стосовно своєї дружини ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, чим вчинив психологічний тиск здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду з урахування визначених ст. 277 КУпАП строків розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом сповіщення за номером телефону НОМЕР_3 , який зазначено в протоколі та заяві на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлень, скеровувалася телефонограма та судова повістка у вигляді SMS-повідомлення за вказаним у протоколі та заяві контактним номером телефону з підтвердження про доставку, згідно відомостей АСДС. Причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, а також на строки розгляду даної категорії справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП), а також те, що ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду судом матеріалів, вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів..

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення КУпАП передбачають, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Крім того, ч. 2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Отже, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають лише діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №029855 від 04.03.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 04.03.2025 близько 17 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинив домашнє насильство в сім`ї стосовно своєї дружини ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, чим вчинив психологічний тиск здоров`ю.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.03.2025 про прийняття усної заяви від ОСОБА_2 про вчинення щодо неї домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_1 , а саме ображав незензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, в зв`язку з чим просила прийняти до нього міри.

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 04.03.2025 близько 17.00 год дружина повернулася додому з роботи та почала з ним конфліктувати, через те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. В ході конфліку ображав дружини нецензурною лайкою, після чого вона викликала працівників поліції.;

- протоколом встановлення тимчасового заборонного припису серії АА від 318034 від 04.03.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було встановлено тимчасовий заборонний припис протягом доби.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ВАД №029855 від 04.03.2025, інші матеріали справи, суддя встановила, що в протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме наслідки дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені, а отже об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбачено ст.173-2 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита. В матеріалах справи будь-які інші докази, які б підтверджували спричинення шкоди психічному чи фізичному здоров?ю потерпілої, відсутні.

При цьому суд звертає увагу на те, що диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання наслідків вчинених діянь, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а саме, що внаслідок таких діянь була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а не вчинив психологічний тиск здоров`ю, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №029855.

Тому враховуючи наведені вище обставини, вважаю, що матеріали про адміністративне правопорушення, не містять належних та допустимих доказів наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження у справі щодо дій ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 172-15, 247, 280, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М. Почкіна