Справа №: 385/1863/24 Провадження № 3/385/93/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., за участю захисника адвоката Савранчука С. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу Державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПП № 002487 від 18.12.2024- 18.12.2024 близько о 10:55 год на перехресті автодороги 0121003 та автодороги Т-02-05 в Голованівському районі Кіровоградської області ОСОБА_1 здійснював проведення господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі автомобілем DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на проведення даного виду господарської діяльності чим порушив ст. 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв про причини неявки чи про відкладення розгляду справи не подав.

Захисник в судовому засіданні заперечив вину ОСОБА_1 вказавши, що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій. Він, на момент зупинки автомобіля працівниками Укртрансбезпеки, не надавав послуги з перевезення пасажирів таксі, хоча мав намір зайнятись в майбутньому такою діяльністю. На автомобілі, яким ОСОБА_2 користується, встановлено фішку таксі, оскільки такий автомобіль він отримав в користування тиждень перед цим. В автомобілі знаходився його друг, про що він повідомив інспектора. З приводу письмового пояснення вважав, що таке не доводить вину ОСОБА_3 , та надане ним оскільки він пояснював інспектору з приводу фішки таксі на автомобілі. Коштів за перевезення друга він не отримував, тобто не мав жодного прибутку. На питання поліцейського чи везе пасажира відповів ствердно, оскільки будь яка особа в автомобілі, окрім водія є пасажиром. Вважає, що в даному випадку відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі слід закрити. Просив долучити копію посвідчення учасника АТО належне ОСОБА_1 в підтвердження того, що він перебував в рядах ЗСУ.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини першої ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГК України видом господарської діяльності є підприємницька діяльність, тобто самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності"Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

До протоколу долучено фотографії свідоцтва про реєстрацію автомобіля ОСОБА_4 і посвідчення водія ОСОБА_3 та довіреності на цей автомобіль від імені власника ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Фотографію ОСОБА_3 поряд з автомобілем Деу Ланос з встановленою фішкою «таксі» та інспектором. А також диск з відеозаписом події.

На відеозаписі відображено такий діалог:

Інспектор: так, це ви пасажира взяли, везете?

Битюк: вояку, да

Інспектор: а куда везете?

Битюк: в Гайворон

Інспектор: на визов взяли?

Битюк: це нє, це мій побратим, вмєстє служили, просив довезти і назад

Інспектор: машина обладнана як таксі, чи отримували ліцензію, чи реєструвались як фоп?

ОСОБА_7 : ні

Інспектор: знаєте що ліцезію треба на таксі, чому не зробили?

Битюк: машину тільки ось недавно купив

Інспектор: по довєрєності взяли?

Битюк: так, жінці довєрєность зробили.

З даного діалогу вбачається, що ОСОБА_1 перевозив пасажира свого друга, відомостей про отримання ним оплату за перевезення, тобто здійснення господарської діяльності, даний доказ не містить.

Інших доказів, які б підтверджували інкриміноване правопорушення, до справи не долучено, зокрема не відібрано пояснень в пасажира автомобіля, не вилучено коштів, що могли бути отримані за перевезення.

Слід вказати, що наявність на автомобілі шашечки «таксі» не може поза розумним сумнівом доводити вчинення ОСОБА_1 18.12.2024 близько о 10:55 год правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч 1 ст. 164 КУпАП.

З приводу оцінки письмового пояснення в протоколі слід вказати, що таке містить тільки визнання ОСОБА_1 факту того, що йому не відомо про необхідність отримання ліцензії на перевезення пасажирів таксі, однак таке не доводить вчинення ним таких дій.

Протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені в ньому, не може бути визнаним належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно ст. 9, 247 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд доходить висновку, що надані докази не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 взагалі здійснював надання транспортних послуг, а саме перевезення пасажирів з метою прибутку.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Суд вважає, що в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також слід вказати, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже судом встановлено відсутність одного із елементів складу адміністративного правопорушення - об`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, зібрані докази, не містять переконливих відомостей про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, яка виключає провадження по справі, за якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

У зв`язку з наведеним впровадження в справі слід закрити.

Керуючись ст. 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.

Суддя : М. В. ВЕНГРИН

Дата документа 06.03.2025