ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.

особи притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Варавіна С.Д. ( в режимі відео-конференції )

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Варавіна С.Д., що діє в інтересах особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України; проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

-визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №206956 від 05.12.2024 року, 05.12.2024 року близько 16:30 год за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 ухилилась від належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а саме не створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей: у будинку антисанітарні умови, безлад, у дітей відсутні: спальні місця, одяг за сезоном, місце для навчання, діти брудні, не нагодовані, з педикульозом, чим порушила вимоги статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та статті 150 Сімейного Кодексу України.

Постановою судді ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Варавін С.Д., що діє в інтересах особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді.

На думку апелянта, постанова суду є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Захисник стверджує, що обставини викладені в протоколі не відповідають реальним обставинам справи.

Зазначає, що під час проведення акту обстеження умов проживання 05.12.2024 року громадянка ОСОБА_1 та її цивільний чоловік ОСОБА_8 повідомляли комісії, що у будинку проводиться ремонт, тому й були такі умови та всі діти знаходились в одній кімнаті, але вони були під наглядом матері.

Також захисник зазначає, що на теперішній час на кухні завершений ремонт, у будинку прибрано, розставлені меблі. Наявні всі умови для проживання дітей у сім`ї з батьками .

Крім того, на думку захисника, те що у протоколі вказано свідків, які є співробітниками органу опіки та піклування, є недопустимим.

Вважає, що протокол та акт обстеження умов проживання не містять беззаперечних доказів вчинення вказаного правопорушення, а отже відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Так, адміністративна відповідальність за 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч., незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно з інформацією, зафіксованою в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №206956 від 05.12.2024 року, 05.12.2024 року близько 16:30 год за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 ухилилась від належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а саме не створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей: у будинку антисанітарні умови, безлад, у дітей відсутні: спальні місця, одяг за сезоном, місце для навчання, діти брудні, не нагодовані, з педикульозом, чим порушила вимоги статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та статті 150 Сімейного Кодексу України.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується фактичними відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №206956 від 05.12.2024 року, який містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила, а також іншими письмовими доказами дослідженими судом, а саме: поясненнями ОСОБА_1 від 05.12.2024; фото таблицею місця проживання; копіями свідоцтв про народження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; актом обстеження умов проживання від 05.12.2024 року, відповідно до якого: начальником ССД ММР ОСОБА_9 , начальником ССД АЗР ОСОБА_10 , соціальним працівником ОСОБА_11 , класним керівником початкової школи №21 ОСОБА_12 , медичною сестрою ОСОБА_13 , старшим інспектором ВЗуТ ОСОБА_14 на підставі повідомлення з метою перевірки умов проживання дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що умови проживання незадовільні, у будинку антисанітарія, безлад, на час перевірки діти не годовані; для виховання та розвитку дітей умови не створені, у дітей відсутні спальні місця, одяг за сезоном, місця для навчання. Також встановлено, що на час проведення перевірки діти з педикульозом, брудні, а співмешканець матері, ОСОБА_15 перебував у стані, подібному, до алкогольного. У результаті проведеної перевірки комісійно прийнято рішення про негайне вилучення дітей з родини. Вся зазначена у акті інформація підтверджується доданою таблицею фотозображень з місця проживання ОСОБА_16 .

За такого, не є слушними доводи апелянта щодо того, що обставини викладені в протоколі не підтверджуються реальними обставинами справи та письмовими доказами, що містяться в матеріалах судового провадження.

Доводи та твердження захисника, ОСОБА_1 а також свідка ОСОБА_17 , допитаного в суді апеляційної інстанції про приведення у відповідність житла, з якого комісією було вилучено дітей, були перевірені судом першої інстанції і суд обґрунтовано зазначив, що ці твердження не спростовують висновку суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП на час проведення перевірки.

Не є слушними твердження захисника, про те, що є недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколі свідками зазначені співробітниками органу опіки та піклування, які є зацікавленими особами в цьому провадженні.

Відповідно до ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню в цій справі. Відповідно до матеріалів провадження співробітники органу опіки та піклування є саме тими особами, які були очевидцями даних подій, оскільки проводили обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 а тому їх покази в якості свідків є належними доказами у справі в розумінні ст. 251, 272 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Варавіна С.Д., що діє в інтересах особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.