Справа № 401/3282/24
Провадження № 3/401/18/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

секретар Горбатюк К.А.,

з участю:

особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисник Остахов В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, вдови, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючої водієм ТОВ «Генезіс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1№ 166909, складеного 05.11.2024 року о 17 год. 45 хв. поліцейським ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Кодаком Є.Ю., цього ж дня о 17 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 в м.Світловодську Кіровоградської області по вул.. Героїв України, керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу алкотестер Драгер 6820. Результат: 2,14 проміле (тест: 312). Від керування транспортним засобом відсторонений. Чим порушив п.2.9 а ПДР керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу чи швидкість реакції. За що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 фактичні обставини, викладені в протоколі не оспорювала, разом з тим, пояснила, що 05.11.2024 перебувала на поминальному обіді в м.Світловодську, де алкогольні напої не вживала, лише пригубила трохи вина. Після чого, за кермом автомобіля VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 здійснювала рух у напрямку м.Кременчука. На вул. Героїв України була зупинена працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що вона погодилась. Вона не розуміє чому такий результат тесту, оскільки алкоголь не вживала. Просила при застосуванні стягнення не позбавляти водійських прав, оскільки являється вдовою, виховує двох малолітніх дітей, які навчаються в м.Кременчуці, куди вона їх возить самостійно з смт. Козельщина, тобто з місця фактичного їх проживання. Крім того, працює водієм ТОВ «Генезіс», тому через позбавлення прав керування залишиться без заробітку.

Захисник адвокат Остахов В.П. в судовому засіданні заперечив проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Заперечення обґрунтовані тим, що час складення протоколу, час проходження тесту не співпадають з часом проведення вказаних дій, зафіксованим на відеозаписі, долученому до протоколу в якості доказу. Вказане дає підстави сумніватися в його справжності, автентичності і достовірності. У зв`язку з чим, вважає вказаний доказ є недопустимим. Враховуючи недопустимість відеозапису та відсутність при огляді на стан сп`яніння двох свідків, поліцейським порушено вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, тому відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі. (а.с. 39-42)

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також ст.62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ч.ч.2-6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п.3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, та п.п.6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за №1452/735 від 09.11.2015 року.

У відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється відповідним органом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом досліджені матеріали справи, а саме:

- результат тестування на алкоголь № 312 від 05.11.2024, проведеного о 17.17, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю у видихаємому повітрі в кількості 2,14%0 (а.с.2);

- протокол про адміністративне правопорушення від 05.11.2024 серії ЕПР1№ 166909, складений поліцейським ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Кодаком Є.Ю, яким зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» міститься запис: «я не згодна»; (а.с. 3,4)

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: виражений запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, не розбірлива мова, почервоніння обличчя та очей, за допомогою алкотестер Драгер 6820. Результат огляду на стан сп`яніння: 2,14 %0, від підпису ОСОБА_1 відмовилась (а.с. 5) ;

- пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими, остання зобов`язалась не керувати транспортним засобом до повного витверезіння, а транспортний засіб залишити на місці зупинки (а.с.6);

- інформація про отримання гр.. ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 13.04.2024. (а.с. 7)

- CD-R диск із відеозаписом від 05.11.2024, зафіксованим нагрудною відеокамерою працівниками поліції, який надійшов до суду разом із протоколом, з якою вбачається, що 05.11.2024 о 18 год. 08 хв. був зупинений автомобіль марки VOLKSWAGEN під керуванням ОСОБА_1 з причин порушення правил дорожнього руху, а саме: під час їзди колесом автомобіль чіпляв узбіччя. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , працівник поліції зауважує про наявність у неї запаху алкоголю з порожнини рота, на що ОСОБА_1 відповіла, що їде з поминок. Після чого, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що вона погодилась. За результатами проведеного огляду за допомогою газоаналізатору Драгер 6820, вміст алкоголю у видихаємому повітрі 2,14 %0. У зв`язку з чим, працівниками поліції складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Будь-яких зауважень або заперечень під час проведення огляду на стан сп`яніння та складення протоколу від ОСОБА_1 не надходило. (а.с. 8)

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5052 газоаналізатора Alkotest 6820 зав.№ ARPJ-0485 від 25.09.2025, яке є чинним до 25.09.2025 (а.с.34).

Вищенаведені докази, які є належними та допустимими у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують керування ОСОБА_1 05.11.2024 транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо недопустимості доказу - відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського через відмінність часу, зафіксованого камерою із часом, зафіксованим у протоколі про адміністративне правопорушення та чеку від газоаналізатора Драгер.

Судом встановлено розбіжність у часі, на яку звертав увагу захисник, разом з тим, на думку суду, зазначений недолік не тягне за собою визнання доказу недопустимим. Разом з тим, відеозапис є інформативним, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи., а саме: містить фіксацію керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зупинку даного транспортного засобу, проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння, складення протоколу та відсторонення водія від керування транспортним засобом. У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечила факту зупинки транспортного засобу під її керуванням працівниками поліції 05.11.2024, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, проходження на місці зупинки огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, лише не погоджувалась, що мала стан сп`яніння з такою кількістю алкоголю у видихаємому повітрі.

Таким чином, будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність та допустимість долученого до справи відеозапису під час розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а відповідно й відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Досліджені та перевірені обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування , транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`ягніння, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи сторони захисту щодо незгоди з протоколом, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст.17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 просила не позбавляти її прав керування транспортним засобом, оскільки вона є вдовою, діти навчаються в школі, яка територіально є віддаленою від місця їх проживання, вона працює водієм, на підтвердження чого захисником надано відповідні докази. (а.с.44-48, 55-57)

При цьому, суд вважає за необхідне врахувати, що ОСОБА_1 здійснювала керування транспортним засобом, в салоні якого перебувало двоє малолітніх дітей, в стані алкогольного сп`яніння, здійснюючи рух з м.Світловодська Кіровоградської області в м.Кременчук Полтавської області, не маючи достатнього досвіду керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія отримані лише 13.04.2024, тобто умисно проігнорувала вимоги законодавства, свідомо наражаючи себе та інших учасників дорожнього руху на небезпеку.

Крім того, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом.

У зв`язку з чим, відносно ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді мінімального розміру штрафу та позбавлення прав керування на мінімальних строк.

У разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, згідно ч. 1 ст. 40-1 КУпАП сплачується судовий збір, який становить 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 33, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби та ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області повідомити про виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Світловодський міськрайонний суд.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова

"05" березня 2025 р.