КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/751/2025
Справа № 361/7892/24
Головуючий в суді І інстанції Анікушин В.М.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 березня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., за участі секретаря Діденка А.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сімутіна Романа Вікторовича в режимі відеоконференції, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Сімутіна Романа Вікторовича на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 04 серпня 2024 року о 00:10 поблизу будинку № 2-б по вул. Чорних Запорожців в м. Бровари Київської області керував автомобілем Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності), огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Drager 6820 прилад ARLJ 0455, тест № 1130, результат 0,84 проміле. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 19. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Сімутін Р.В., не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 19 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказував, що постанова ухвалена з неправильним застосуванням закону про адміністративну відповідальність, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

Наводив зміст ч. 3, 4, 6 ст. 266 КУпАП, п. 2, 5, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Вказував, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно з законом до відповідальності.

Наводив зміст п. 2, 3 розділу І, п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Зазначив, що на приєднаному до адміністративних матеріалів відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , о 00:04 під час перевірки у ОСОБА_1 документів, працівник поліції Лисенко О.П. без виявлення та оголошення жодних ознак алкогольного сп`яніння, визначених у п. 3 розділу І Інструкції, пропонує ОСОБА_1 «продуєте алкотестер зараз на місці? Зараз на місці продуваєте і їдете по своїм ділам».

З відеозапису вбачається, що ознаки алкогольного сп`яніння, визначені в п. 3 розділу І Інструкції, зокрема поведінка, що не відповідає дійсності, у ОСОБА_1 відсутні, а в поведінці ОСОБА_1 немає таких ознак, які б свідчили про можливе перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він веде себе адекватно, чітко виконує вказівки працівників поліції та відповідає на їх запитання. Протягом усього огляду працівники поліції не казали, що у ОСОБА_1 наявна така ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота.

З урахуванням викладеного, відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського доведено, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без фактичного виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, визначених п. 3 розділу І Інструкції, а такі ознаки як запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає дійсності, були зазначені працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення штучно та упереджено.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився з порушенням вимог п. 2 Порядку № 1103 та п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735, оскільки у працівників поліції не було законних підстав вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в зв`язку з відсутністю у нього таких ознак.

Також суд першої інстанції неправильно застосував закон про адміністративну відповідальність та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, зазначивши в постанові, що з відеозапису вбачається, що працівниками поліції запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній категорично відмовився, пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора згоду надав, результат огляду, проведеного за допомогою газоаналізатора, після проходження огляду ОСОБА_1 не заперечувався, лише після складання адміністративного матеріалу поліцейськими під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення останній повідомив про свою незгоду, проте з чим саме він не згоден, не уточнював.

З відеозапису вбачається, що о 00:04 після пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 каже, що без понятих він не згоден проходити огляд. Після цього о 00:05 працівник поліції каже «Ну тоді будь ласка закривайте автомобіль, проїдемо тоді в ближайший медичний заклад». Також працівник поліції сказав, що огляд буде фіксуватись на відео і свідки не потрібні. Після цього ОСОБА_1 погодився, щоб огляд на стан алкогольного сп`яніння провели поліцейські на місці зупинки автомобіля.

Таким чином, перед проведенням огляду на стан сп`яніння о 00:05 працівники поліції запропонували ОСОБА_1 передбачені законом альтернативні варіанти огляду на стан алкогольного сп`яніння: поліцейськими на місці зупинки автомобіля або у найближчому закладі охорони здоров`я, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки автомобіля і пройшов такий огляд о 00:09.

Тому висновок суду першої інстанції, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а останній категорично відмовився, не відповідає фактичним обставинам справи.

Також не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону висновок суду першої інстанції про те, що після проходження огляду на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 не заперечувався результат цього огляду і що лише після складання адміністративного матеріалу поліцейськими під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення останній повідомив про свою незгоду, проте з чим саме він не згоден, не уточнював.

На відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції дають документи ОСОБА_1 для ознайомлення та підпису в наступній послідовності: о 00:29 - протокол про адміністративне правопорушення, під час ознайомлення з яким ОСОБА_1 заперечує, що вживав алкогольні напої та не погоджується з результатами проведеного поліцейськими о 00:08 огляду на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора Drager. У поясненні у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з цього приводу зазначив «з рішенням не згоден». О 00:35 - чек тесту № 1130, о 00:45 - акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Тобто поліцейські умисно порушили послідовність складання документів для адміністративних матеріалів і першим дали для ознайомлення ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, а потім вже самі документи, які стали підставою для складання цього протоколу.

На послідовність надання йому поліцейськими документів для ознайомлення ОСОБА_1 впливати не міг, а тому і висловив свою незгоду з результатом проведеного огляду, відмовившись від підпису у графі «З результатами згоден» в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів тоді, коли працівники поліції надали йому цей акт для ознайомлення. І якби працівники поліції надали йому акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів перед складанням протоколу, то ОСОБА_1 висловив би свою незгоду з результатом огляду до ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення.

З відеозапису вбачається, що коли поліцейський надає ОСОБА_1 для підпису акт огляду, то ОСОБА_1 не погоджується з результатами проведеного поліцейськими огляду та відмовляється його підписувати у графі «З результатами згоден».

На відеозаписі зафіксовано, що поліцейський усвідомлював, що ОСОБА_1 не згоден з результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, і о 00:49 намагається умовити його поставити підпис, кажучи ОСОБА_1 «ви з висновком не згодні, з алкотестером».

Але ОСОБА_1 відмовляється підписувати акт огляду, таким чином виразивши свою незгоду з результатом огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки автомобіля.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку № 1103, згода водія транспортного засобу з результатами огляду є підставою для його притягнення згідно з законом до відповідальності.

Таким чином, висновок суду, що ОСОБА_1 начебто не зазначив, з чим саме він не згоден, не відповідають фактичним обставинам та наявним у справі доказам.

Оскільки ОСОБА_1 чітко висловив незгоду з результатом проведеного стосовно нього на місці зупинки огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовившись від підпису у графі «З результатами згоден» в акті огляду, то працівники поліції зобов`язані були діяти відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП, п. 5, 6 Порядку № 1103, п. 7 розділу І та п. 9, 12 розділу ІІ Інструкції, тобто направити та доставити водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння та бути присутніми при огляді водія у закладі охорони здоров`я.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що після незгоди ОСОБА_1 з результатом проведеного працівниками поліції о 00:09 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, йому було запропоновано або його направлено на огляд на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я і він від такого огляду відмовився.

Наводив судову практику Київського апеляційного суду та місцевих судів при розгляді інших справ, вказував, що поліцейськими було порушено встановлений законом порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а отже відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП проведений стосовно ОСОБА_1 поліцейськими на місці зупинки автомобіля огляд вважається недійсним.

Зазначив, що судом проігноровано доводи захисника і не надано оцінки невідповідності відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського з письмовими доказами. Так, з відеозапису вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено поліцейським на місці зупинки автомобіля з 00:08 по 00:09, роздруківка чеку здійснюється о 00:09:06. В той же час, на приєднаному до матеріалів справи чеку до газоаналізатора вбачається, що текст на стан алкогольного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 проведено о 00:24. Тобто розбіжність між часом проведення тесту, який зафіксовано на відеозаписі, та часом, який вказаний на чеку до газоаналізатора Drager, складає 15 хвилин. Таким чином, у письмовому доказі, яким є чек з результатом тесту 0,84 проміле, зафіксовані обставини, які суперечать фактичним обставинам, які відображені на відеозаписі, оскільки о 00:24 огляд ОСОБА_1 газоаналізатором не проводився.

На приєднаному до адміністративних матеріалів відеозаписі не відображені дії поліцейських та ОСОБА_1 у період часу з 00:12 до 00:28. Тому не виключається, що відображений на чеку до алкотестера результат не належить ОСОБА_1 , враховуючи той факт, що перед цим самі поліцейські з незрозумілих причин двічі дули в алкотестер, що зафіксовано на відеозаписі. З підстав значної розбіжності між часом фактичного проведення тесту та оголошенням його результатів, зафіксованим на відеозаписі, та часом проведення тесту, який вказаний у чеку до газоаналізатору, даний чек з результатом тесту 0,84 проміле не може бути визнаний достовірним, належним та допустимим доказом знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

24 лютого 2025 року захисником Сімутіним Р.В. подано клопотання про приєднання до матеріалів справи копії постанови Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року в справі № 361/6654/24, посилаючись на подібність правовідносин у цій справі до правовідносин у справі, що переглядається.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сімутіна Р.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Порядку направлення транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 5 Порядку № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно п. 6 - 7 Порядку № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів;

порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 286395 від 04 серпня 2024 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала,

- чеком Drager Alcotest 6820 від 04 серпня 2024 року 00 год. 24 хв., прилад ARLJ-0455, принтер № ARLK-0035, згідно якого у видихнутому ОСОБА_1 повітрі виявлено 0,84 проміле алкоголю, підписаним ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04 серпня 2024 року за допомогою Drager Alcotest 6820, ARLJ-0455, згідно якого огляд проведено в зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови; результати огляду на стан сп`яніння - позитивна, 0,84 проміле;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано, що о 00:03 працівник поліції підходить до транспортного засобу, на водійському місці якого знаходиться ОСОБА_1 , представляється та вимагає надати посвідчення водія. О 00:04 зафіксований факт надання згоди ОСОБА_1 на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, який при цьому повідомляє, що для проходження такого огляду потрібні свідки, працівник поліції роз`яснює, що свідки не потрібні, оскільки працює бодікамера, на що ОСОБА_1 повідомляє, що тоді він не згоден. Працівник поліції пропонує зачинити транспортний засіб і проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, на що ОСОБА_1 заперечує. О 00:05 працівник поліції повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і запитує, чи він відмовляється від проходження огляду, ОСОБА_1 відповідає, що не відмовляється. Для спростування сумнівів ОСОБА_1 щодо правильності показників алкотестера працівники поліції о 00:07 самі продувають алкотестер та демонструють ОСОБА_1 отримані нульові результати. О 00:08 зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та о 00:08:47 отримані результати. Оскільки ОСОБА_1 не було висловлено незгоди з результатами, працівники поліції повідомляють, що на нього буде складено адміністративний протокол за ст. 130. О 00:09:03 роздрукований чек алкотестера. О 00:28 працівник поліції ознайомлює ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення. О 00:35 - надають чек тесту № 1130. О 00:42 ОСОБА_1 запитує, чи може він у поясненні написати, що не згоден, поліцейський відповідає, що так. ОСОБА_1 зазначає в графі пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, що з рішенням не згоден. На запитання працівника поліції о 00:45, з яким саме рішенням він не згоден, ОСОБА_1 відповідає, що з протоколом. О 00:45 ОСОБА_1 ознайомлюється з актом огляду на стан сп`яніння та відмовляється його підписувати.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Особа, яка проходить огляд на стан сп`яніння, на власний розсуд самостійно вирішує, чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, чи не погоджується з ним.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.

Із відеозапису, відзнятого на нагрудну камеру поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, суд встановив, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 6820, результат якого є позитивним, складає 0,84 проміле етилового спирту, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 дізнавшись про результат огляду, не висловив жодних заперечень щодо результатів огляду.

Також роздрукований на принтері № ARLK-0035 чек Alcotest Drager 6820, прилад ARLJ-0455, теж підписаний ОСОБА_1 .

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_1 погодився з результатами огляду.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся категорично на початку відеозапису від проходження огляду в медичному закладі, як помилково зазначено в постанові суду першої інстанції, а лише обрав один із альтернативних варіантів огляду на стан алкогольного сп`яніння, в даному випадку на місці зупинки транспортного засобу, не спростовують правильних висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції умисно порушили послідовність складання документів до адміністративних матеріалів і першим дали для ознайомлення ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, а потім вже самі документи, які стали підставою для складання протоколу, і якби вони надали для підпису акт огляду перед складанням протоколу, то ОСОБА_1 висловив би свою незгоду з результатом огляду до ознайомлення з протоколом, є нічим не підтвердженими припущеннями сторони захисту, а також не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння, проходження водієм такого огляду на місці зупинки транспортного засобу і згода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, зміна водієм думки щодо результатів огляду після початку оформлення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення та черговість надання поліцейськими водієві для ознайомлення матеріалів, на підставі яких складено протокол про адміністративне правопорушення, правового значення не має.

Крім того, в даному випадку ОСОБА_1 не змінював думку щодо результатів огляду, а не погодився з протоколом, що підтверджується відеозаписом та записом в протоколі: «з рішенням не згоден. Протокол складено без пояснення та представлення працівника ОСОБА_2 ».

Відтак, у працівників поліції на процесуальному етапі ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 286395 вже не могло виникнути передбаченого ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП, п. 5, 6 Порядку № 1103, п. 7 розділу І , п. 9, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 обов`язку щодо доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду, як помилково вважав захисник в апеляційній скарзі.

Крім цього, апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги про невідповідність фактичним обставинам та наявним у справі доказам висновку суду, що ОСОБА_1 начебто не зазначив, з чим саме він не згоден. Захисник вказував, що ОСОБА_1 відмовився підписувати акт огляду, чим самим виразив свою незгоду з результатом огляду, проведеного працівникам поліції.

Апеляційний суд зауважує, що, захисник в апеляційній скарзі повідомляє про мотиви відмови від підпису ОСОБА_1 акту огляду після ознайомлення з ним. Разом із тим, суд першої інстанції зазначив, що в графі пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловив свою незгоду з рішенням. При цьому на відеозаписі ОСОБА_1 на запитання працівника поліції, з яким самим рішенням він не згоден, відповідає, що з протоколом (00:45:28 відеозапису).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що ознаки алкогольного сп`яніння, визначені в п. 3 розділу І Інструкції, зокрема поведінка, що не відповідає дійсності, у ОСОБА_1 відсутні, а в поведінці ОСОБА_1 немає таких ознак, які б свідчили про можливе перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, і протягом усього огляду працівники поліції не казали, що у ОСОБА_1 наявна така ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, апеляційний суд враховує, що жодною нормою ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, Порядку направлення транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 не передбачено оголошення працівником поліції водієві виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, у яких захисником заперечуються ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , та що ознаки алкогольного сп`яніння зазначені працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення штучно та упереджено, відхиляються апеляційним судом як неспроможні, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння при наявності ознак такого сп`яніння, а за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд враховує, що стан алкогольного сп`яніння безпосередньо підтверджено результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, з позитивним результатом 0,84 проміле. Зазначені результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 будь-яким чином не спростовано, а тому заперечення наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не має юридичного значення в межах даної справи.

Апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги, що з підстав значної розбіжності між часом фактичного проведення тесту та оголошенням його результатів, зафіксованим на відеозаписі, та часом проведення тесту, який вказаний у чеку до газоаналізатору, даний чек з результатом тесту 0,84 проміле не може бути визнаний достовірним, належним та допустимим доказом знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Дійсно, час, зазначений у роздрукованому чеку алкотестера Alcotest Drager 6820, прилад ARLJ-0455, тест № 1130, а саме 00:24, відрізняється від часу на відеозаписі проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу о 00:08 та роздруківки чеку о 00:09:03.

Разом із тим, фактичний час проходження огляду 00:08 та час, зазначений у роздрукованому чеку алкотестера 00:24, не порушує хронологічну послідовність подій, а саме спочатку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а після проходження огляду працівниками поліції було роздруковано чек, при цьому ОСОБА_1 був ознайомлений як з результатами проведеного огляду, так і з даним чеком, який підписав без зауважень та заперечень.

При цьому час керування водієм транспортним засобом, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення - 00:10, час, зазначений на чеку алкотестера - 00:24 та час складання протоколу про адміністративне правопорушення - 00:30, хронологічно узгоджуються між собою та є послідовними.

Відтак, самі лише обставини, що на газоаналізаторі не виставлені правильні відмітки часу, не є підставою вважати роздрукований чек неналежним чи недопустимим доказом.

Є нічим не підтвердженими припущеннями доводи апеляційної скарги, що на приєднаному до адміністративних матеріалів відеозаписі не відображені дії поліцейських та ОСОБА_1 у період часу з 00:12 до 00:28, тому не виключається, що відображений на чеку до алкотестера результат не належить ОСОБА_1 , з огляду на те, що відеозапис з бодікамери № 19, долучений до матеріалів справи, є хронологічно повним і відеозйомка ведеться безперервно до її завершення з 00:02 до 00:55, а у справі відсутні докази на підтвердження вчинення поліцейськими дій щодо підміни чеку до газоаналізатора.

Посилання захисника в апеляційній практиці на правові висновки, викладені в постановах апеляційних судів при розгляді подібних справ, в тому числі в постанові Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 361/6654/24, копія якої долучена до матеріалів справи разом з клопотанням захисника від 17 лютого 2025 року, не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки врахування правових висновків інших судів положеннями чинного КУпАП не передбачено.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, будь-яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Сімутіна Романа Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.