Справа № 308/5562/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/972/24 за апеляційною скаргою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,мешканка АДРЕСА_1 , працююча вихователем Мукачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на підставі ст. 22 КУпАП звільнена від адміністративної відповідальності за малозначністю з оголошенням їй усного зауваження, а провадження у справі щодо неї відповідно до ч. 3 ст. 284 цього Кодексу закрито.

З протоколу про порушення митних правил № 0135/30500/24 від 07.03.2024 вбачається, що 03.11.2023 Закарпатською митницею отримано лист від 03.11.2023 за № 20/20-02-01/7/1201 Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил, яким направлено лист з матеріалами військової частини НОМЕР_1 щодо не отримання транспортних засобів та товарів, які було переміщено через митний кордон України на адресу зазначеної військової частини в якості гуманітарної допомоги.

Зазначеним листом військової частини повідомлено Державну митну службу України про не отримання гуманітарного вантажу (транспортного засобу марки «МITSUBISHI» моделі «L200» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 р.н.з. НОМЕР_3 ).

Проведеною перевіркою з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІСДМСУ встановлено, що 15.04.2022 на митний пост «Тиса» Закарпатської митниці по вантажному напрямку «в`їзд в Україну» прибув легковий транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «L200» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 р.н.з. Угорщини НОМЕР_3 під керуванням громадянки України ОСОБА_2 .

До митного контролю легкового автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «L200» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 р.н.з. Угорщини НОМЕР_3 , було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, лист військової частини НОМЕР_1 , який адресований Закарпатській митниці та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, яка була заповнена громадянкою України ОСОБА_2 , в якій вищевказаний транспортний засіб нею заявлений як гуманітарна допомога.

-2-

Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою відправником вантажу виступає VAD-ASZ KFT, а отримувачем вказано Міністерство оборони України військова частина № НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

Фактичне місце розвантаження гуманітарного вантажу зазначено: АДРЕСА_2 .

З метою перевірки отримання вищевказаного транспортного засобу Закарпатською митницею 22.12.2023 на адресу військової частини НОМЕР_1 направлений лист від 22.12.2023 за № 7.7-4/7.7-20-03/14/9331 з переліком транспортних засобів.

Листом від 06.01.2024 за № 235 військова частина НОМЕР_1 повідомила Закарпатську митницю про те, вона отримала лише транспортний засіб марки «NISSAN» моделі «NAVARA» номер кузова НОМЕР_4 , присвоєно військовий номер НОМЕР_5 та поставлено на облік 29.11.2023. Решта автомобілів із наведеного списку не очікувалась та на обліку у військовій частині НОМЕР_1 не перебуває.

З метою з`ясування обставин переміщення на митну територію України у якості гуманітарної допомоги транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «L200» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 р.н.з. Угорщини НОМЕР_3 , Закарпатською митницею направлено громадянці ОСОБА_2 листи від 28.11.2023 за № 7.7-20-03/17/8868 та від 31.01.2024 за № 7.7-20/7.7-20-01/10/496 щодо необхідності прибуття до Закарпатської митниці.

У своєму поясненні від 28.12.2023 ОСОБА_2 зазначила, що дійсно ввозила на митну територію України транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «L200» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 для військової частини НОМЕР_1 . Зазначений транспортний засіб вона передала чоловіку на ім`я ОСОБА_3 , який в подальшому їхав у зону бойових дій і там передав даний транспортний засіб у вищевказану військову частину.

Згідно інформації, наявній в мережі Інтернет сайт (www.mobile.de) вартість аналогічного/подібного транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «L200», 2002 року випуску, становить 5699 євро, що станом на 15.04.2022 за курсом НБУ складало 181203,69 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 перемістила через митний кордон України гуманітарний вантаж - транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «L200» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 р.н.з. Угорщини НОМЕР_3 , 2002 року виготовлення, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

Суддя розглянувши справу, дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України за обставин, зазначених у протоколі про порушення митних правил, а закриття провадження у справі вмотивувала тим, що відповідно до листа т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_6 за № 5524 від 10.04.2024, транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «L200» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 р.н.з. Угорщини НОМЕР_3 , який волонтер ОСОБА_2 завозила на територію України для потреби 1-го механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , переданий військовій часині НОМЕР_1 та експлуатувався в 1-му механізованому батальйоні й виконував завдання по евакуації поранених. У зв`язку з високою інтенсивністю ведення бойових дій, військовослужбовці не мали можливості надати всі документи та надати автомобіль для звірки номерів та агрегатів, для подальшого його постановки на облік у військовій частині. Згідно відібраних пояснень очевидців, а саме: молодшого сержанта ОСОБА_4 , сержанта ОСОБА_5 та лейтенанта ОСОБА_6 , даний автомобіль був знищений 30.05.2022 під час мінометного обстрілу на РОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в населеному пункті Авдіївка. Вказаний факт також окремо підтверджено

-3-

письмовими поясненнями вказаних осіб, а також фотоматеріалами. Отже, судом констатовано, що вчинене ОСОБА_2 діяння містить у собі всі юридичні та суб`єктивні ознаки передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення, але внаслідок конкретних обставин (транспортний засіб переданий військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 , хоча і такий не перебуває на обліку у цій військовій частині) не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення. Крім того, судом враховано і те, що ОСОБА_2 раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі й за порушення митних правил.

В апеляційній скарзі в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби просить постанову суду від 03.12.2024 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України з накладенням на неї стягнення відповідно до санкції вказаної статті. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд об`єктивно прийшов до висновку щодо факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, однак вважає висновок судді про закриття провадження у справі у зв`язку із малозначністю вчиненого ОСОБА_2 діяння необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи немає доказів щодо обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 . У зв`язку з наведеним вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані вимоги, передбачені ст. 23, 33, 245 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та її захисник-адвокат Іваніченко О. В. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та її захисника-адвоката Іваніченко О. В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О. В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

-4-

Суд першої інстанції дотримався вимог вказаного закону при розгляді даної справи.

Зокрема, судом належним чином встановлено фактичні обставини даного адміністративного провадження, досліджено та надано вірну правову оцінку зібраним доказам в їх сукупності.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, кваліфікація дій останньої за ч. 1 ст. 483 МК України є правильною, і в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, зокрема те, що діяння, вчинене ОСОБА_2 , хоч і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Судом першої інстанції взято до уваги те, що ОСОБА_2 вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свою вину визнала; встановлено відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, враховано суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, яке в даному випадку явно не відповідає характеру вчиненого правопорушення, а також відсутність даних про те, що наслідки даного адміністративного правопорушення не представляють суспільної небезпеки, не спричинили істотної шкоди державним чи суспільним інтересам, а навпаки ОСОБА_2 мала намір допомогти суспільству у складний час.

Також апеляційним судом враховується і те, що відповідно до наявних у справі документів, вищевказаний автомобіль був переданий як гуманітарна допомога військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 , і такий не перебуває на обліку у цій військовій частині через незалежні від ОСОБА_7 обставини, про що окремо свідчить лист т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_6 за № 5524 від 10.04.2024 та письмові пояснення очевидців, а саме: молодшого сержанта ОСОБА_4 , сержанта ОСОБА_5 та лейтенанта Євгена КОВАЛЯ.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що сукупність вищенаведених обставин стали підставою для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення.

Таким чином, застосування до ОСОБА_2 такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

-5-

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст. 22 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не встановлено наявність пом`якшуючих покарання обставин, у зв`язку з чим дії ОСОБА_2 не можна вважати малозначними є необґрунтованими.

Апеляційний суд підстав для скасування постанови суду першої інстанції та винесення нової постанови, про що просить Закарпатська митниця у своїй апеляційній скарзі, не знаходить, у зв`язку з чим апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Постанова місцевого суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що Закарпатською митницею не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2024 щодо ОСОБА_8 ,- без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя