провадження № 3/619/79/25
ПОСТАНОВА

іменем України

21 лютого 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Золочів Харківської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

14 грудня 2024 року близько 00:57 водій ОСОБА_1 в селищі Золочів по вул. Коника Богодухівського району Харківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2104», 1989 року випуску, н.з. НОМЕР_2 , який відповідно технічного паспорта серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей, порушення мови, при цьому водій двічі протягом року вже піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, а саме відмовився проходити на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, що підтверджується висновком за № 163від 14.12.2024 року о 01:30, що зафіксовано на бодікамеру № 0/26, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.

Раніше, 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 вже був притягнутий Дергачівським районним судом Харківської області до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 619/1701/24, провадження № 3/619/437/24), у зв`язку з чим відповідальність за вказане правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 14 грудня 2024 року близько 00:57 водій ОСОБА_1 в селищі Золочів по вул. Коника Богодухівського району Харківської області, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2104», н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху.

Раніше, 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області (справа № 619/1701/24, провадження № 3/619/437/24).

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2024 року вищезазначені справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі єдиний номер - № 619/10145/24.

У судові засідання 03.01.2025 о 10:30, 15.01.2025 о 09:00, 29.01.2025 о 09:00, 10.02.2025 о 09:30, 21.02.2025 о 15:15 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи; відомостями списку справ, призначених до розгляду у Дергачівському районному суді Харківської області, які розміщені на загальнодоступному офіційному вебпорталі Судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань, в порядку статті 268 КУпАП суду не надав, станом розгляду справи не цікавився, що свідчить про свідоме ігнорування обов`язку щодо явки в суд за викликом.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягається до відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.08.2023 по справі № 208/712/19 (провадження № 13-47зво22).

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд робить висновок про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння визначається статтею 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (п. 3 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395).

Пунктом 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858, передбачає два способи такого огляду: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом ІІ вказаної Інструкції регламентовано порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Так, цим розділом передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в відповідному додатку до цієї Інструкції.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доказана у повному обсязі та підтверджується:

- даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № 196050 від 14.12.2024 та серії ЕПР 1 № 196057 від 14.12.2024, які відповідають вимогам статті 256 КУпАП, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про подію правопорушень та особу, яка їх вчинила, а отже, є належними та допустимими доказами у справі. Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що їх складали в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися.

Крім того, дослідивши наявну в матеріалах справи інформацію, що міститься на DVD диску, а саме: відеозапис з нагрудного відеорегістратора -бодікамери № 0/26 працівника поліції, з яких чітко вбачається відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння: - працівники поліції декілька разів запропоновували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та прослідувавши до медичного закладу КНП «Золочівська лікарня», де останній відмовився пройти такий огляд. Після чого працівником поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.Протоколи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи;

- довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідно до інформаційно-аналітичної бази «ІПНП»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду;

- медичною довідкою № 163 від 14.12.2024, виданою лікарем КНП «Золочівська лікарня» ОСОБА_3 , в якій зазначено про те, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проведення обстеження на стан алкогольного сп`яніння;

- копією технічного паспорта автомобіля «ВАЗ 2104», н.з. НОМЕР_2 відповідно до якого, власником транспортного засобу є ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ;

- копією постанови Дергачівського районного суду Харківської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 619/1701/24, провадження № 3/619/437/24).

В протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень щодо їх змісту, зокрема: не висловив заперечень відносно того, що він керував транспортним засобом, не знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, бажав проходити огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не маючи права керування транспортними засобами.

Сукупність вищенаведених доказів повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5, п. 2.1 а Правил дорожнього руху.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення і є безсумнівними доказами порушення ним пунктів 2.5, 2.1 а ПДР України.

Як установлено п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 , ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 увчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Як вбачається із довідки «ІПНП про притягнення особи до адміністративної відповідальності протягом року» 24 лютого 2024 рокуОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 110729) та за ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол серії ААД № 10731), що також підтверджується постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 10.04.2024 з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 40 800 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, у діях ОСОБА_1 наявна кваліфікуюча ознака - особа, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненнюза керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, сукупність вищенаведених доказів повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і є безсумнівними доказами порушення ним пункту 2.1 а ПДР України.

Дії водія ОСОБА_1 співробітниками ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про порушення ним п. 2.1 (а) ПДР України кваліфіковані вірно, так як згідно з п. 2.1 (а) ПДР - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. В свою чергу, в частині четвертій ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, повторним визнається вчинене особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 10.04.2024 (справа № 619/1701/24, провадження № 3/619/437/24).

Таким чином, відповідно до ст. 35 КУпАП, у діях ОСОБА_1 наявна кваліфікуюча ознака повторності керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а відтак склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Як передбачено ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення відповідно до санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, за більш серйозне правопорушення, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним адміністративних правопорушень, у вигляді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51 000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять років без конфіскації транспортного засобу, оскільки він не перебуває у приватній власності порушника.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Суддею встановлено, що на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 10.04.2024 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП до штрафу у розмірі 48 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Тому, остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, в силу ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає визначенню шляхом складання призначеного стягнення по цій справі про адміністративне правопорушення та стягнення, призначеного ОСОБА_1 за постановоюДергачівського районного суду Харківської області від 10 квітня 2024 року.

Відповідно до ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Накладаючи адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд врахував, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі марки «ВАЗ 2104», н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 і це підтверджено технічним паспортом серії НОМЕР_3 , тобто транспортний засіб не належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому автомобіль не є безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ст.ст. 283-284 КУпАП,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

- за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000, 00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в дохід держави урозмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800, 00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

В силу ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП остаточне адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами визначити ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 шляхом приєднання невідбутого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного на нього постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 10 квітня 2024 року, призначивши остаточне адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 14 (чотирнадцять) років 1 (один) місяць 19 (дев`ятнадцять) днів.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення дорожнього руху, у розмірі 51000, 00 грн: по матеріалам про адміністративні правопорушення: р/р UA0020001, КОД ЕДРПОУ 37874947, отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081100, справа № 619/10145/24, провадження № 3/619/79/25.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору у розмірі 605,60 грн: отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області, справа № 619/10145/24, провадження № 3/619/79/25.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя М. І. Риков