Справа №461/423/24
Провадження №3/461/309/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р. з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Усаченка М.С., представника Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцького Б.І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання - АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія/номер НОМЕР_1 . місце роботи - водій ФОП « ОСОБА_2 » ( АДРЕСА_2 ),

за ст.472 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

як вбачається з протоколу про порушення митних правил №1660/20900/23 від 28.11.2023 року, 26.07.2022 о 22:09 год. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» Львівської митниці, у напрямку «виїзд з України», смугою руху червоний коридор, в`їхали транспортні засоби (тягач/причіп) із реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , під керуванням водія - громадянина України ОСОБА_1 .

До митного контролю громадянин ОСОБА_1 пред`явив наступні документи:

свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (тягача/причепа),

паспорт громадянина України для виїзду за кордон,

контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серія/номер ТНС 624384.

Жодних інших документів громадянин ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення, у тому числі і на товари комерційного призначення, не пред`являв. Відповідно до інформації, зазначеної у контрольному талоні для проходження по «червоному коридору» серія/номер НОМЕР_4 , та враховуючи неподання водієм транспортного засобу жодних документів, які б вказували на переміщення товарів, транспортні засоби (тягач/причіп) із реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 оформлено як порожні.

27.07.2022 о 01:30 год. митні формальності щодо транспортних засобів (тягач/причіп) із реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 були завершені та вони виїхали із зони митного контролю.

Львівською митницею, в рамках перевірочних заходів щодо встановлення законності переміщення транспортних засобів через митний кордон України, направлено проект запиту до митних органів Республіки Польщі (лист за вих. № 7.4-5/20-02/4/26419 від 12.10.2023).

01.11.2023 на адресу Львівської митниці надійшла відповідь від митних органів Республіки Польща (лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 01.11.2023 №26/26-34/7.4/2841) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні за межі митної території України транспортних засобів комерційного призначення, які належать ФОП « ОСОБА_2 ».

Митні органи Республіки Польщі до листа від 31.10.2023 № 0201-ІGМ.542.1020.2023.5 долучили копії таких документів:

МRN (митної декларації) № 22РL401060NS58СJХЗ від 27.07.2022 року;

Invoice № 1/2207 від 22.07.2022 року;

СМR (міжнародної товаротранспортної накладної) № 339942 від 22.07.2022 року;

повідомлення про транскордонне переміщення відходів без номера від 22.07.2022 року (на товар за кодом ).

У МRN (митній декларації) № 22РL401060NS58СJХЗ від 27.07.2022 року - документі, відповідно до якого товари ввозилися на територію Республіки Польщі в режимі транзиту для подальшої доставки у Федеративну Республіку Німеччину, зазначені такі дані:

відправник (гр. 2) - «LLC VISSON GRUPP» (BOUELEVARD KOLCOVA 14D, КІЕV, 03-194, UА);

отримувач (гр. 8) - «SCORPOIN TC GMBH&СО КО» (BUCHENBERG 12, LUNEN, 44-532, DЕ);

перевізник (гр. S07) - ОСОБА_3 (10А/8 TSENTRALNA STR, RATNO, VOLIN НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , UА);

місце вивантаження (гр. 818) - LUNEN DЕ;

номерні знаки та приналежність до країни транспортного засобу на кордоні (гр. 21) - НОМЕР_2 / НОМЕР_3 ; - вага брутто (гр. 35) - 23 108 кг.

Згідно з додатком до зазначеної декларації, з території України на територію Республіки Польщі 27.07.2022 транспортними засобами із реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 переміщувались такі товари: «ODPADY ZAWIERAJONCE METALE SZLACHETNE» («відходи із змістом дорогоцінних металів»), загальною вагою брутто 23 108 кг. Зазначений товар переміщувався за СМR № 339942 та фактурою (Invoice) № 1/2207.

Згідно Invoice № 1/2207 від 22.07.2022, виданої продавцем ТОВ «Віссон Групп», вартість товарів «Other waste containing precious metals» (відходи із вмістом дорогоцінних металів), загальною вагою брутто 23 1084 кг, становить 17 710 USD, що станом на 27.07.2022, відповідно до курсу гривні, встановленого Національним банком України, становить 647 629,91 грн.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Автор протоколу зазначає, що зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.472 МКУ.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, Усаченко О.В., просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 не є декларантом переміщуваного товару.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України в судовому засіданні зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений статтею 472 МК України.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з статтею 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.472 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 ставиться в провину незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, нез`явлення за встановленою письмовою, усною або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму інших відомостей для митної мети.

Відтак, визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1, ч. 8 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відповідні відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 265 МКУ, декларантом мають право виступати - при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму) товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного центом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 МКУ, декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 266 МК України визначено, що обов`язок здійснення декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, подається на декларанта.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МКУ, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. І Положення про митні декларації, затвердженого Постановою КМУ від 21 травня 2012 року № 450, це Положення визначає вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами та громадянами, або іншого документа, що відповідно до законодавства може використовуватися замість митної декларації або її замінює, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними, підтвердження відомостей про вивезення товарів за межі митної території України.

Відповідно до ч. 2 вказаного Положення, товари декларуються шляхом подання митному органу митної декларації за формою єдиного адміністративного документа відповідно до додатка І до Конвенції про спрощення формальностей у торгівлі товарами 1987 року (далі - митна декларація за формою єдиного адміністративного документа).

Відповідно до ч. 3 вказаного Положення, митна декларація за формою єдиного адміністративного документа для декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України декларантами (крім громадян), заповнюється на: товари, митна вартість яких перевищує суму, еквівалентну 150 євро; товари, які підлягають державному експортному контролю та переміщення яких через митний кордон України згідно із законодавством потребує надання відповідного дозволу чи висновку; товари, які ввозяться на митну територію України і підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства; товари, які помішуються в митні режими митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, переробки на митній території України, переробки за межами митної території України та після перебування у таких митних режимах помішуються в інші митні режими; товари незалежно від їх митної вартості за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Відтак, наведені вище норми дають підстави для висновку суду про те, що суб`єктом відповідальності за ст. 472 МК України є декларант, або особа уповноважена ним на здійснення декларування із врахуванням покладення законом такого обов`язку на них.

Під час розгляду справи встановлено, що вжитими заходами перевірки в інформаційних ресурсах Державної митної служби України не виявлено митної декларації, пов`язаної із декларуванням товару, який гр. ОСОБА_4 переміщував 26.07.2022 через пункт пропуску «Краковець Корчова» Львівської митниці, у напрямку «виїзд з України», смугою руху «червоний коридор», на транспортних засобах (тягач/ причіп) із р.н.р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 .

Декларування товарів, зазначених у листі митних органів Республіки Польщі від 31.10.2023 № 0201-IGM.542.1020.2023.$, за ідентифікаційними ознаками (відправник, одержувач, назва товарів та їх вага, перевізник тощо), у митних органах України в період з 15.07.2022 до 26.07.2022 не проводилося.

В порядку, визначеному нормами ст.518 Митного кодексу України, митницею було скеровано в адресу Київської митниці доручення щодо встановлення суб`єкта господарювання ТзОВ «ВІССОН ГРУПП» та його опитування.

Станом на 18.06.2024 до Львівської митниці надійшла відповідь Київської митниці від 03.06.2024 № 7.8-5/20-01/7/10538, згідно якої ТзОВ «ВІССОН ГРУПП» змінено назву на ТОВ «ВЕНБЕРГ ГРУП», а також змінено адресу, керівника та вид діяльності підприємства.

Київською митницею в адресу ТОВ «ВЕНБЕРГ ГРУП» направлений відповідний запит, однак відповідь на цей запит не надійшов.

У матеріалах справи відсутні підтвердження того, що водій фірми перевізника ОСОБА_1 уповноважувався експортером - ТОВ «Віссон Груп» на здійснення письмового декларування товару із наданням відповідних підтверджень.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що така декларація сформована декларантом, а її примірник надавався ОСОБА_1 для пред`явлення митному органу.

Крім того, як вбачається з листа митниці, звільнення посадової особи митниці ОСОБА_5 , із митних органів (наказ митниці від 27.11.2023 № 1372-о) зумовлює неможливість його опитування у справі про порушення митних правил.

Таким чином, митним органом не з`ясовано, хто ж саме є декларантом переміщуваного товару через митний кордон.

З матеріалів справи вбачається, що митним органом із врахуванням відомостей, наданих митним органом Республіки Польщі, встановлено лише факт переміщення за межі митної території України транспортного засобу комерційного призначення, які належать ФОП « ОСОБА_6 » та не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суд звертає увагу на те, що Львівський апеляційний суд 08.05.2024 та 26.11.2024 року двічі констатував, що з протоколу та долучених до нього матеріалів залишається незрозумілим, якими саме доказами підтверджується, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом правопорушення. Наведене дало апеляційному суду підстави для висновку про те, що митним органом не вживалось жодних інших заходів щодо встановлення декларанта переміщуваного товару.

Внаслідок цього матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України двічі було повернуто Львівській митниці Держмитслужби через Галицький районний суд м. Львова для проведення у додаткової перевірки та належного оформлення.

Постанови Львівського апеляційного суду Львівською митницею не виконані.

Митним органом суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом декларування.

Таким чином, оскільки митним органом не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оцінюючи докази у справі, враховую те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанi дiяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 458,459,461,470,486,527,528МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.472 Митного кодексу України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско