П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., за участю особи, відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 (в режимі відео конференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

10.01.2025 року інспектором взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області, було запроваджено протокол серії ЕРП 1 №217297 від 10.01.2025 р. згідно якого, 10.01.2025 року о 11 год. 30 хв. у м. Ужгороді, по вул. М. Химинець, гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, покинув місце події, чим порушив вимоги п.2.10 А ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Повідомив, що його машина без будь яких механічних пошкоджень. Будь-якого удару не відчув. Умислу залишати місце ДТП у нього не було, оскільки має діючий страховий поліс. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

З дослідженого в судовому засіданні змісту протоколу серії ЕРП 1 №217297 вбачається, що 10.01.2025 року о 11 год. 30 хв. у м. Ужгороді, по вул. М. Химинець, гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser 150» д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, покинув місце події, чим порушив вимоги п.2.10 А ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-4 КУпАП.

Однак, санкція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10.ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Виходячи зі змісту даної статті суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується умислом, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, останній, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, повинен був усвідомлювати, що він був причетним до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що він не відчув будь-якого зіткнення з автомобілем «Tesla» д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не усвідомлюючи того, що був причетним до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Натомість, відповідно до переліку зовнішніх пошкоджень, зазначеного в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, механічні пошкодження, завдані автомобілю потерпілого, є незначними, а їх характер та локалізація повністю підтверджують доводи ОСОБА_1 про відсутність умислу на залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок того, що останній не відчув зіткнення з іншим транспортним засобом.

Оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_1 місця ДТП з метою та умислом уникнути відповідальності та покарання за вчинене адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.122-4, п. 1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122-4 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк