ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/8761/24 Головуючий 1 інстанції: Онупко М.Ю.
Провадження №: 33/818/475/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.3 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Кайданніка Д.А., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 січня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 182044 від 25.11.2024 року складеного поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ДПП рядовим поліції Букаловою О.М., 25.11.2024 року о 21 год. 31 хв. за адресою: м. Харків, пр-т. Байрона (Героїв Сталінграда), 1 А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом згідно виконавчого провадження номер 48595449 від 03.09.2015 року, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 182044 від 25.11.2024 року, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 29.08.2024 року ВП № 48595449 державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смаглової Л.С.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про наявність постанови державного виконавця, а отже відсутній умисел на вчинення даного адміністративного правопорушення, керування транспортним засобом є єдиним доходом водія.

Згідно ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, передбачає умисну форму вини: особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому листі. Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

В матеріалах провадження також відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність вказаної постанови державного виконавця.

Посилання суду на той факт, що «з відеозапису з бодікамери працівників поліції, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо наявності виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів та встановлення щодо нього обмеження у праві керування транспортним засобами у зазначеному виконавчому провадженні» - є недоречним, оскільки ОСОБА_1 на відео не стверджував, що він отримав постанову про обмеження у праві керування транспортним засобом.

Тим паче ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, а отже з його заробітної плати - бухгалтерією підприємства здійснюється відрахування на сплату аліментів, і позбавлення права керування останнього призведе до виникнення заборгованості зі сплати аліментів

Враховуючи вказане слідує, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , останнім не було отримано копії постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та, відповідно, йому не було відомо про наявність відносно нього таких обмежень, а відтак, він не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не бажав настання будь-яких наслідків, що вказує на відсутність вини у формі умислу.

Більше того, відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.11.2024 року ВП № 48595449 державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смаглової Л.С.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення. правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання прибули особа, що притягується до адміністративної відповідальності, та захисник.

В судовому засіданні останні підтримували доводи апеляційної скарги у повному обсязі, висловлювали незгоду з рішенням суду першої інстанції та просили його скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 25.11.2024 року о 21 год. 31 хв. за адресою: м. Харків, пр-т. Байрона (Героїв Сталінграда), 1 А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом згідно виконавчого провадження номер 48595449 від 03.09.2015 року.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Судом апеляційної інстанції було досліджено надану в судовому засіданні довідку про доходи ОСОБА_1 з місця роботи ТОВ «Трансфарм-Харків», а також лист Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.02.2025 №5408, виданий на адвокатський запит адвоката Кайданніка Д.А. Вказаним документом, долученим до матеріалів справи підтверджується наступна інформація.

У відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження зареєстроване в АСВП за №48595449, з примусового виконання виконавчого 621/1850/15-ц, виданого 01.07.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 750 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 26.02.2015 року і до повноліття дітей або зміни матеріального становища сторін.

03.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого

провадження.

3 дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання утворилася заборгованість зі сплати аліментів 242 886.71 грн., сукупний розмір якої згідно розрахунку від 29.08.2024 за період з 01.01.2019 по 29.08.2024, перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, у зв`язку з чим державним виконавцем керуючись частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено вмотивовану постанову про обмеження боржника: у праві керування транспортними засобами, та направлено до відома боржникові ОСОБА_1 простою кореспонденцією.

Відомості щодо направлення постанови про обмеження боржника у праві керування транспортними засобами рекомендованим листом в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Боржником ОСОБА_1 до відділу надано довідку в якій зазначено, що він дійсно прийнятий на роботу в ТОВ «ТРАНСФАРМ-ХАРКІВ» на посаду водій автотранспортних засобів з 16.01.2023 року на підставі наказу №13.01-1К від 13 січня 2023 року, де і працює по теперішній час.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

28.11.2024 року державним виконавцем винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та направлено до відома сторонам виконавчого провадження.

Починаючи з жовтня 2024 року з місця роботи боржника ТОВ «ТРАНСФАРМ- ХАРКІВ» на депозитний рахунок відділу почали надходити грошові кошти, які було

перераховано стягувачу у повному обсязі.

Так, дослідивши даний документ, а також інші матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить наступних висновків.

Листом Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.02.2025 №5408 підтверджується, що відомості про направлення постанови про обмеження боржника у праві керування транспортними засобами рекомендованим листом в матеріалах виконавчого провадження відсутні. А отже, суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому листі.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, передбачає умисну форму вини: особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом. Однак ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про його обмеження в праві керування транспортними засобами, тому виключається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Також суд бере до уваги рішення державного виконавця про скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами на підставі п. 1 ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», а також доведений факт працевлаштування ОСОБА_1 та його зусилля, спрямовані на виконання своїх обов`язків перед стягувачем.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295,296 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 січня 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника задовольнити.

Провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М. Курило