Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 564/4331/23

Провадження № 33/4815/83/25

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Михайлова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Михайлова В. О. на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

З постанови суду слідує, що 19 листопада 2023 року о 23 год. 15 хв. на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів 121 км.+500 м. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus IS220D д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, і від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Михайлов В.О. вважає, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин події. Зазначає, що матеріали справи, на його думку, не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, яким фактично керувала інша особа - ОСОБА_2 , твердження суду про те, що Lexus IS220D д.н.з. НОМЕР_1 має правостороннє розміщення керма є лише припущенням, а сам відеозапис, з якого слідує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі за умови підтвердження працівниками поліції факту керування ним автомобілем, не є безперервним.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, і поновити строк на апеляційне оскарження постанови, пропущений з поважних причин, оскільки сторона апелянта не була присутньою у судовому засіданні 18 листопада 2024 року та копію постанови суду не отримано.

Заслухавши доводи захисника адвоката Михайлова В.О. та Максимчука І.Ю. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи й викладене в апеляційній скарзі, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - відхиленню.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №550536 від 19 листопада 2023 року (а.с. 2), акту огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19 листопада 2023 року (а.с. 4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КП «РОЦПЗН» (а.с. 5), відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.

Наявним відеозаписом зафіксовано рух автомобіля Lexus IS220D д.н.з. НОМЕР_1 , який заїхав на АЗС, за яким одразу заїхав екіпаж патрульної поліції, та зафіксував на задньому дворі за приміщенням заправки автомобіль Lexus IS220D д.н.з. НОМЕР_1 (реєстраційні номери Великобританії), зі сторони правого переднього сидіння якого виходив ОСОБА_1 (відеофайл 11-02-27).

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 показав, що пригнав даний транспортний засіб з-за кордону і до передачі іншій особі деякий час ним користувався.

Станом на 19 листопада 2023 року автомобіль ще перебував у його користуванні, на момент складання протоколу він дійсно знаходився в транспортному засобі, але, як пасажир, оскільки напередодні вживав спиртне, а транспортним засобом керував його товариш ОСОБА_2 .

Між тим, зазначені твердження ОСОБА_1 спростовуються показаннями інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 , даними в суді першої інстанції, який ствердив про те, що особисто бачив, як ОСОБА_1 біля кафе «Ясон», де продають спиртне, сідав за кермо вищевказаного автомобіля на Британській реєстрації з правої водійської сторони і виходив з водійського місця (правої сторони авто) після того, як транспортний засіб наздогнав екіпаж патрульної поліції.

Апеляційний суд бере до уваги пояснення інспектора поліції ОСОБА_3 , надані ним в суді першої інстанції, оскільки вони узгоджуються з відеозаписом, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 виходить з автомобіля зі сторони правого переднього сидіння, де й розташоване кермо.

Разом з цим, критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 про те, що це він керував автомобілем, оскільки таких пояснень матеріали справи не містять, під час відеофіксації події останній про такий факт не наголошував.

Не наголошував на цьому і сам ОСОБА_1 , який, згідно відеозапису, під час розмови з працівниками поліції не вказував прізвища та імені людини, яка, згідно його тверджень, була водієм автомобіля Lexus IS220D д.н.з. НОМЕР_1 , а лише заперечував факт керування ним автомобілем (відеофайл 4508).

Тому апеляційний суд вважає, що факт керування транспортним засобом Lexus IS220D д.н.з. НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 є доведеним «поза розумним сумнівом».

Покликання апелянта та самого ОСОБА_1 , як на «припущення», факту наявності у згаданому автомобілі водійського керма з правої сторони, не є переконливими, оскільки протилежного в суді апеляційної інстанції не встановлено і доказів на спростування даного факту учасниками провадження не надано.

Колегія суддів не вважає переконливими і доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

З відеозапису слідує, що такі твердження були голослівними, ОСОБА_1 був у збудженому стані, знервовано реагував на пропозиції працівників поліції пройти вказаний огляд на стан сп`яніння, маючи ознаки порушення мови, висловлював ненормативну лексику і огляд не проходив, а, відтак, така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від огляду.

Неправомірні, на думку захисника та самого ОСОБА_1 , дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржувалися.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стягнення, накладене суддею, є мінімальним стягненням, передбаченим санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Михайлова В.О. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду: Т.І.Збитковська