ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/140/25 Справа № 704/1286/24 Категорія: ч. 1 ст.163-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції Дьяченко Д. О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Власенко В.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого головним бухгалтером ТОВ «Мовер Міл»,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно постанови суду першої інстанції, за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Мовер Міл», головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 встановлено порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.06.2024 року, чим порушено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постановою судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просив:

1. Постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати.

2. Провадження по справі щодо ОСОБА_1 , закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Вважає, що вищезазначена постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного встановлення обставин та надання оцінки всім наданим сторонами доказам у їх сукупності.

Вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, та не надана оцінка поданим ОСОБА_1 пояснень та доказів, які підтверджують, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно, судом не враховано, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Докази та пояснення були подані захисником до суду, проте не розглянуті та не прийняті судом до уваги.

Проступок з формальним складом за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є закінченим у момент вчинення (не вчинення) конкретної дії, внаслідок чого порушено порядок ведення податкового обліку, а тому дії, що ставляться у вину ОСОБА_1 , не можуть визначати проступок триваючим.

Так, останній день, охоплений податковою перевіркою - це 30.06.2024 року. Отже, найпізнішою датою вчинення правопорушення є 30.06.2024, адже подальші періоди перевіркою не охоплені.

Тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 38 КУпАП , строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку (ч. 1 ст. 136-1 КУпАП) сплив через три місяці після 30.06.2024, тобто 30 вересня 2024 року.

Таким чином, на момент розгляду справи судом, минуло більше трьох місяців, а відтак строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, сплив.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняте мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані в повному обсязі.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що в постанові суду першої інстанції зазначено, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Мовер Міл», головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 встановлено порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.06.2024 року, чим порушено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у порушенні посадовою особою підприємства, установи, організації встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути порушення керівники та інші посадови особи підприємств, установ, організацій (заступники керівників з фінансово-економічних питань, головні бухгалтери тощо).

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За результатами розгляду справи суд виносить постанову, зміст якої має містити, зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина друга статті 283 КУпАП).

Відповідно до частин першої третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Однак суд першої інстанції в порушення норм ст. 283 КУпАП не виклав обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КупАП.

Тобто, в постанові суду першої інстанції не викладена фабула правопорушення, визнаного судом доведеним, а лише вказано, що за результатами перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства ОСОБА_1 .

При цьому суд апеляційної інстанції не може вийти за межі своїх повноважень, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в постанові суду першої інстанції.

Таким чином, місцевим судом під час розгляду даної справи не з`ясовані всі обставин, які могли вплинути на правильність вирішення справи, тому постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що постанова районного суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 294, п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок