3/441/182/2025 441/296/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, що надійшли з ВнП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , 15.02.2025 о 02 год. 20 хв., на вул. І. Франка, 2 в м. Городок Львівського району Львівської області, в порушення вимог п. 2.1«а», 2.5. ПДР України, повторно протягом року керував автомобілем марки «Nissan» р.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, при цьому з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка розмова), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився, що було зафіксовано на нагрудну боді камеру.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило.

У своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони по справі в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 був обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та про скерування таких на розгляд в Городоцький районний суд Львівської області, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте не вживав заходів для явки до суду, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Знання правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху.

З урахуванням п. 2.1 «а», Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За положеннями п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПРТ № 247385 від 15.02.2025 та серії ЕПРТ № 247399 від 15.02.2025, відеозаписами події 15.02.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2025, та іншими матеріалами справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно вимог ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.36, 40-1, ч.2 ст.130, ч.5 ст.126, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (40 800 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: УК у Город.р/Городоцький р-н/21081100; код отримувача (КОД ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача(МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013861; код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Яворська Н.І.