П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М.., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, особу встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , орган що видав 2123 від 06.09.2024р., місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого адміністратором у кафе «Маямі», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Собранецька, буд.72, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, -

за ч. 1 ст.180-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Із протоколу серії ВАД №247749 від 23.11.2024 року , вбачається , що 23.11.2024 року о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 , будучи адміністратором у кафе «Маямі»,що знаходитьсяза адресою : Закарпатська область,м.Ужгород,вул.Собранецька ,буд.72,допустив перебування неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,у даномукафе без супроводу дорослих,при цьомунеповнолітня немала 16-тироків. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1ст.180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, зокрема шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду за номером телефону, зазначеним в протоколі.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 180-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Частина 1 статті 180-1 КУпАП є бланкетною нормою і потребує посилання в протоколі на конкретні норми і правила, які порушила особа із розкриттям їх змісту.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме встановлені норми та правила перебування дітей порушив ОСОБА_1 , та якими законодавчими актами вони передбачені.

Відповідно до ст.20 ЗУ "Про охорону дитинства" діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність.

Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, громадян - власників підприємств чи уповноважених ними осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності

В протоколі не зазначено, чи належить заклад «Маямі» до закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг або до закладів громадського харчування, та жодним чином не ідентифіковано цей заклад (відомості про власника закладу: юридичну особу або фізичну особу-підприємця, види економічної діяльності, площу, що займає заклад тощо).

Також в матеріалах справи відсутні докази статусу особи, щодо якої складено протокол, в якості посадової особи закладу або інший правовий зв`язок з означеним закладом, який би покладав на цю особу обов`язки забезпечувати дотримання встановленого законом порядку перебування дітей у закладі.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

Враховуючи викладене вище, та керуючисьч.1 ст. 180-1, 247, КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул