Справа № 3/714/1/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. м.Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Костишин Н.Я., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В Герцаївський районний суд Чернівецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №292277 від 23.10.2024 р., з якого вбачається, що 23 жовтня 2024 р. о 13 год. 20 хв. в адміністративних межах с.Цурень Чернівецького району Чернівецької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen T 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Румунія) та не вибрав безпечну швидкість руху аби мати змогу контролювати рух автомобіля та безпечно ним керувати, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Audi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілих немає, автомобілі механічно пошкоджені. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що розпочав обгін при в`їзді в населений пункт, заздалегідь включивши показчик повороту. Їдучи по зустрічній слузі перед ним повернув різко автомобіль Audi і екстренно загальмував. Щоб уникнути зіткнення він почав тікати вправо і гальмувати. Відстань що була між автомобілями не давала змоги уникнути ДТП. Зіткнення мало місце на зутрічній смузі. Так як він тікав вправо щоб уникнути зітнення гальмівний шлях правого колеса частково знаходився на правій смузі біля роздільної смуги 1.5. Так як він йшов на обгін, водій Audi не повинен був перешкоджати його маневру, а мав дати змогу завершити маневр. Натомість водій різко звернув вліво і розпочав екстренне гальмування перешкоджаючи маневру. Він їхав зі швидкістю приблизно 60-65 км/год, автомобіль Audi також мав швидківсть близько 60 км/год. Він знаходився приблизно на відстані 20-30 м від автомобіля Audi, коли той почав маневр повороту. Довгі сліди гальмування на дорозі це сліди автомобіля Audi (близько 15 м, можливо трішки більше), короткі сліди гальмування це сліди його автомобіля. Його короткі сліди гальмування на двох смугах руху тому що він намагався уникнути зіткнення і з зустрічної смуги повертався на свою. Він бачив, що автомобіль Audi гальмує і також почав гальмувати. Удар прийшовся в задню частину автомобіля Audi, оскільки Audi раптово виїхав на зутрічну смугу. Вважає винним у ДТП водія ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 вважав за доцільне призначити інженерно-транспортну експертизу для встановлення причини дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілий ОСОБА_2 показав, що рухався на власному автомобілі марки Audi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з м.Чернівці в напрямку с.Цурень Чернівецького району. Рухався на невеликій швидкості, в межах 50 км/год. За необхідності повернути на ліво, за 50 м до перехрестя, увімкнув лівий покажчик повороту та почав зміщуватися вліво зайнявши відповідне ліве крайнє положення своєї смуги руху. Перед виконанням лівого повороту, переконався у відсутності транспортних засобів для безперешкодного виконання маневру в т.ч., відсутності автомобілів які рухалися позаду. В дзеркалі, побачив мікроавтобус позаду себе по своїй смузі руху, на достатній відстані, який рухався прямолінійно. З якою швидкістю рухався мікроавтобус йому не відомо, проте останній з оляду на відстань не почав, на неміг розпочати його обгін, а навпаки відстань дозволяла водієві зрозуміти про початок ним лівого повороту. Почавши виконувати лівий поворот, він ще більше зменшив швидкість, а коли виїхав на зустрічну смугу руху почув позаду звук гальм, а після, удар у задню частину свого автомобіля. В результаті удару його автомобіль проїхав перехрестя куди мав повертати і зупинився на узбіччі. Вийшовши з автомобіля, побачив що його вдарив мікроавтобус, який рухався позаду нього. Вважає винним у ДТП водія ОСОБА_1 . На місці події були сліди гальмування автомобіля Volkswagen, які починались перші по напрямку руху транспортного засобу зі сторони м.Чернівці в напрямку м.Герца, лівий слід починався слабовиражений з осьової лінії і переходив на зустрічну смугу з більш чітким вираженням довжиною 23 м, правий слід автомобіля Volkswagen починався в районі середини смуги руху в напрямку м.Герца і зміщувався в сторону осьової лінії довжиною 15 м і розпочинався на відстані 8 м від початку лівого сліду гальмування. В кінці сліду зальмування транспортного засобу Volkswagen через 1 м починались сліди гальмування автомобіля Audi. Лівий слід розташований на лівій смузі в напрямку транспортного засобу в сторону м.Герца ближче до середини смуги рузу, правий на правій смузі руху ближче до осьової. Сліди зміщувались справа на ліво і обидва сліда гальмування були довжиною по 3 м. Заміри слідів гальмування проводились ним особисто на наступний день.

Судом також досліджено схему місця ДТП від 23.10.2024 р. з фототаблицями; копії посвідчення водія ОСОБА_1 , копії посвідчення водія ОСОБА_2 , висновок експерта № СЕ-19/126-24/15404-ІТ від 13.02.2025 р.

Так, згідно висновку експерта № СЕ-19/126-24/15404-ІТ від 13.02.2025 р. за результатами судової інженерно-транспортної експертизи:

1. При механізмі розвитку настання події даної ДТП вказаного водієм автомобіля Volkswagen T 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Румунія), ОСОБА_1 , йому необхідно було керуватись вимогами пунктів 12.4 і 14.2 (б) Правил дорожнього руху та діяти у відповідності з вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху, а водію автомобіля Audi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 необхідно було керуватись вимогами пунктів 9.2 (б), 9.4, 10.1, 12.4 і 12.9 (г) Правил дорожнього руху.

При механізмі розвитку настання події даної ДТП вказаного водієм автомобіля Audi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 йому необхідно було керуватись вимогами пунктів 9.2 (б), 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

2.При механізмі розвитку настання події даної ДТП вказаного водієм автомобіля Volkswagen T 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Румунія), ОСОБА_1 невідповідність дій водія автомобіля Audi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вимогам пунктів 10.1 і 12.9 (г) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

При механізмі розвитку настання події даної ДТП вказаного водієм автомобіля Audi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 невідповідність дій водія автомобіля Volkswagen T 4 ОСОБА_1 вимогам пунктів 12.4 і 14.2 (а) Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Дати технічну оцінку відповідності дій водія автомобіля Audi ОСОБА_2 вимогам пунктів 9.2 (б), 9.4 і 10.4 Правил дорожнього руху не надалось можливим.

В даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля Volkswagen T 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Румунія), ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимог пунктів 12.3 і 12.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

3. При цьому в даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля Audi ОСОБА_2 не вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.1 і 13.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли перебувати би в причинному зв`язку із настанням події даної ДТП.

Окрім того, враховуючи ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, зібрати інші докази по даній справі не являється можливим.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Проаналізувавши зміст ст.ст.7, 254, 268, 279 КУпАП приходжу до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Під час розгляду даної справи встановлено, що ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із суті вчиненого правопорушення, відображеної в протоколі серії ААД №292277 від 23.10.2024 р., вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Так, вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху передбачають, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу. Що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контроювати його рух та безпечно керувати ним.

П.13.1 Правил дорожнього руху передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і тану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, згідно протоколу серії ААД №292277 від 23.10.2024 р. ОСОБА_1 , не вибравши безпечну швидкість руху аби мати змогу контролювати рух автомобіля та безпечно ним керувати, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення автомобілів, внаслідок чого останнім спричинено пошкодження.

За дане правопорушення встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч. 1-3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». У справі «Маліге проти Франції» («Malige v. France», рішення від 23.09.1998 р., заява № 27812/95) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р., заява № 926/08) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи суть правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 порушення пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, обставини справи, наявні докази, зокрема, висновкок експерта, в якому зазначено, що в діях водія автомобіля Volkswagen T 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Румунія), ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимог пунктів 12.3 і 12.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, а також те, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, вважаю за необхідне провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 221, 245, 247, 251, 256, 276-277, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя