Справа №: 452/4576/24
П О С Т А Н О В А
24 лютого 2025 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Галин В.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 15.12.2024 року біля 16 год. 25 хв. в с. Конюшки-Королівські по вул. Садовій, 10, Самбірського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Sharan» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6280». Результат тесту позитивний і становить 0, 36 проміле, тест № 1814. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
ОСОБА_1 , будучи сповіщеним про місце і час розгляду справи, у судове засідання не з`явився та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а тому відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто під час його відсутності на підставі наявних у ній доказів.
Представник ОСОБА_1 адвокат Качмар Я.В. у судове засідання не з`явився, подав клопотання про закриття провадження в наведеній справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання посилається на те, що свою вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнає, із результатом огляду не погоджується. Результат тесту 0,36 % проміле є легким ступенем алкогольного сп`яніння, яке перевищує допустиму норму на 0,14 % проміле, що незначно перевищує дозволену межу, тяжких наслідків від правопорушення не наступило, що свідчить про малозначність вчиненого.
Крім того, представник зазначає, що відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820, границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле - у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 проміле - у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле.
При встановленні ступеня сп`яніння 0,36 проміле, що межує з гранично допустимою нормою та із врахуванням технічної похибки, ОСОБА_1 слід було запропонувати повторно пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, чого не було зроблено. А сам ОСОБА_1 через свою необізнаність цього не знав, а як добросовісний громадянин погодився із результатом тесту, підписавши його.
Крім того, пунктом 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською PCP 25.04.1974 року визначено, що «У національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря що видихається».
Тобто, вміст алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права, не повинен перевищувати 0,25 мг на літр видихаємого повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихаємому повітрі 0,5 проміле.
Враховуючи, що національним законодавством не передбачено максимального рівня вмісту алкоголю у крові та у повітрі, що видихається, з урахуванням зазначених положень Конвенції про дорожній рух, представник вважає, що вміст алкоголю 0,36 проміле не є станом алкогольного сп`яніння. Такж зазначає, що з відеозаписів з місця події, наданих до протоколу про адміністративне правопорушення, видно, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відразу ж погодився та пройшов такий огляд, після того, як прилад показав 0.36 проміле він повідомив працівників поліції, що можливо це від пляшки пива, однак такий результат є завеликим, працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, поведінка ОСОБА_1 була адекватна, жодних візуальних ознак алкогольного сп`яніння при дослідженні відеозапису місця події не вбачається.
Також, жодних тяжких наслідків від вчиненого правопорушення не настало, обставин, які б обтяжували відповідальність немає, ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, раніше не судимий, на утриманні має шестеро малолітніх дітей (відповідні документи додаються) та дружину, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, алкоголем не зловживає. Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами зробить практично не можливим забезпечувати сім`ю, адже він є єдиним їх годувальником.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення «поза розумним сумнівом», який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене представник ОСОБА_1 адвокат Качмар Я.В. просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги наведене, суд доходить такого висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння доведена даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 197104 від 15.12.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом проведеного тесту № 1814 від 15.12.2024 року, рапортом від 15.12.2024 року та даними відеофіксації, які підтверджують викладені у протоколі обставини.
Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.
Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
У силу викладених обставин, клопотання, подане представником ОСОБА_1 адвокатом Качмаром Я.В., задоволенню не підлягає.
При накладенні адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Із врахуванням наведеного, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути судовий збір у розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання захисника Качмара Ярослава Володимировича про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення - відмовити.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.
У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання цієї постанови в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 605 грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови буде складено 03.03.2025 року.

Суддя