Справа № 481/239/25 Провадження № 3-зв/478/1/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., розглянувши заяву судді Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко Ірини Петрівни про самовідвід, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Миколаївського апеляційного суду Куценко О.В. задоволено подання в.о. голови Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дриги Н. про визначення підсудності матеріалів справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Матеріали вказаного адміністративного провадження направлено на розгляд до Казанківського районного суду Миколаївської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року справу розподілено судді Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П.

До відкриття провадження у справі, 04.03.2025 року суддя Сябренко І.П., з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючої у справі, заявила самовідвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової від 04.03.2024 року розгляд заяви про самовідвід судді було розподілено судді Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В.

Самовідвід мотивований тим, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 148326 від 10.02.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, потерпілою по справі є ОСОБА_2 , яка 01.02.2006 року була прийнята на посаду старшого секретаря Новобузького районного суду, в якому працює до цього часу. В той же час 01.06.2004 року ОСОБА_3 була призначена на посаду завідуючої секретаріатом Новобузького районного суду а з 28.01.2008 року призначена на посаду керівника апарату Новобузького районного суду. Таким чином потерпіла ( ОСОБА_2 ) перебувала у її безпосередньому підпорядкуванні, що викликає у судді обгрунтований сумнів у її неупередженості та об`єктивності при розгляді справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив судця достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно статті 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Чинний КупАП не містить будь-яких норм щодо заявлення відводу чи самовідводу судді, а також порядку розгляду цих заяв, однак діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді вказаної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки діючими нормами КУпАП не визначено порядку розгляду суддею відводу по справі про адміністративні правопорушення та не визначено порядку вирішення питання про самовідвід судді, з метою забезпечення виконання положень статті 1 КУпАП, суд застосовує принцип аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального та керується положеннями КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно частини 1 статті 76 КПК України, що підлягає застосуванню як норма найбільш наближеної галузі права, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006. у справі «Білуга проти України» та рішення від 28.10.1998. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи викладені у заяві про відвід обставини, які документально підтверджені копіями з трудової книжки, з метою запобігання сумнівів у об`єктивності, неупередженості судді в результаті розгляду зазначеної адміністративної справи, запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, з метою запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді у розгляді даної справи, та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, вважаю що заява про самовідвід судді Сябренко І.П. підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 283 КУпАП, ст. 75 КПК України, -

П С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід головуючої судді Сябренко Ірини Петрівни у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - задовольнити.

Відвести суддю Сябренко Ірину Петрівну від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 481/239/25 (провадження 3-зв/478/1/2025) передати до канцелярії Казанківського районного суду Миколаївської області суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Х.В.Іщенко