Справа № 550/164/25
Провадження № 3/550/153/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Литвин В.В.,

розглянувши матеріали справи, які надійшли від СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності не притягався,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2025 року близько 18 год 40 хв, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав, умисно висловлював погрози, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та застосував фізичну силу, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

За скоєне адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що він заперечує свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення. Зазначив, що працівник поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не зібрав достатньо доказів скоєння такого правопорушення, а також не конкретизовано в самому протоколі, в чому саме полягало домашнє насильство, які саме були погрози, образи, а самі письмові пояснення потерпілої не є беззаперечним доказом вчинення такого адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення суду та зазначила, що ОСОБА_1 , колишній її співмешканець та батько їх спільної доньки ОСОБА_3 23 січня 2025 року близько 18 год 40 хв без попередження приїхав до їх з донькою місця проживання. Вона дійсно дозволила йому увійти до будинку та поспілкуватися з донькою, проте через деякий час помітила тривожність зі сторони доньки та відчула від ОСОБА_1 запах алкоголю, тому попросила його покинути приміщення, аргументуючи це тим, що доньці необхідно робити уроки та готуватися до сну. Після цього її колишній співмешканець почав вести себе агресивно щодо неї, хапати її за голову, виражатися нецензурною лайкою. У зв`язку з його протиправними діями ОСОБА_2 відчуває тривогу за своє життя та психічний стан своєї дитини. Аналогічні дії ОСОБА_1 вчиняв неодноразово, тому кожного разу вона була змушена звернутися за допомогою до працівників поліції. У зв`язку з наведеним вона наполягає на тому, що ОСОБА_1 заподіяв психічну шкоду її здоров`ю, яка виразилося в її стані після сварки. ОСОБА_2 боїться свого колишнього співмешканця, також від його дій страждає їхня малолітня донька.

ОСОБА_2 повідомила суд, що не заперечує проти спілкування батька з дитиною, але не в стані алкогольного сп`яніння і не в пізню годину доби. Вона неодноразово пропонувала ОСОБА_1 звернутися до суду з заявою про визначення способу участі батька у вихованні дитини. Проте до цього часу він не бажає скористатися даним правом та вирішити даний конфлікт.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілої та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводиться такими доказами у справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 149262 від 23.01.2025; усними та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.01.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.01.2025; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника № 588601 від 23.01.2025; відеозаписами із портативного відеореєстратора DSJ -21100134, під час перегляду яких зрозуміло, що це не перший виклик за даною адресою, також чітко і ясно працівники поліції вказують на стан ОСОБА_1 , а саме про різкий запах алкоголю від нього та нечітку мову і характерну поведінку. Працівники поліції під час відібрання пояснення від ОСОБА_1 також роз`яснили йому про можливість вирішення даного конфлікту мирним шляхом, а саме звернення до суду. Проте він повідомив своє небажання звертатися до суду. На відеозаписі зафіксована бесіда поліцейського з малолітньою ОСОБА_4 , яка і в присутності обох батьків повідомила працівників поліції, що її батько ображав її маму та брав її за голову та вів себе агресивно. Після даної розмови на відеозаписі чути бесіду між батьком та донькою, під час якої ОСОБА_1 вимагав, щоб донька змінила свою думку щодо нього та намагався схилити її на свій бік бачення даної ситуації.

Також в письмових та усних поясненнях ОСОБА_1 вказано, що він обіймав свою колишню співмешканку без її згоди, чому він це зробив, пояснити не зміг.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом не встановлено обставин, що відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

За таких обставин, вважаю за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір`з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.с. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 221, 268, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя В.В. Литвин