Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1878/24 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Номер провадження №33/4805/127/25
Категорія ст.173 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

в с т а н о в и в:
Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 01.09.2024 о 00 год 20 хв за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою, внаслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення за що передбачена відповідальність ст.173 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки складений з порушенням визначеного законом строку. У протоколі також не зазначені свідки правопорушення та, в порушення п.5 Розділу ІІ Інструкції від 18.12.2018 №1026, не долучений відеозапис з місця події. Вважає, що протокол складено неправомірно, оскільки він намагався припинити вживання спиртних напоїв, висловлювання нецензурною лайкою, грання в карти ОСОБА_2 та іншими. У протоколі не розкриті наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст.173 КУпАП, як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Належним чином повідомлені про розгляд справи ОСОБА_1 , його захисник Бойко В.В., потерпіла ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції повторно не з`явились.

Захисник надіслав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення. Також захисник повторно надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю його в іншому судовому засіданні, призначеному у Шевченківському районному суді м. Києва на 9-00 05.03.2025. В той же час, належних доказів на підтвердження вказаної обставини не надав. Крім того, останній не був позбавлений можливості подати клопотання про розгляд даної справи у режимі відеоконференції. ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови відносно ОСОБА_1 дотримані не були.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суддя місцевого суду виходив із доведеності його вини, обґрунтовуючи свій висновок фактичними обставинами, встановленими на підставі: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №088338 від 07.09.2024; письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапорту інспектора-чергового ЧЧ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 01.09.2024, висновків щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою виявлення стану сп`яніння КНП «Радомишльська лікарня» РМР від 01.09.2024.

Однак, апеляційний суд не може погодитись із таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи.

Так, положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №088338 від 07.09.2024, ОСОБА_1 01.09.2024 о 00 год 20 хв за адресою АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою, внаслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність заст.173 КУпАП (а.с.2).

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_2 від 01.09.2024, рапорт від 01.09.2024, на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

У своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 01.09.2024 о 00 год 30 хв вийшла з гаража та йшла, в цей момент із сусіднього гаража вийшов ОСОБА_1 та почав висловлювати своє незадоволення, що вони грали в карти. Він кинувся на неї та її чоловіка, вдарив її долонею по обличчю, а чоловіка ОСОБА_7 подряпав. Також у чоловіка зірвав золотий ланцюжок. В подальшому вона викликала поліцію, а ОСОБА_8 пішов у напрямку свого будинку. До приїзду працівників поліції більше його не бачила (а.с.4).
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили наявність конфліктної ситуації між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який вони намагалися припинити.
Таким чином, матеріалами справи беззаперечно підтверджено, що дії ОСОБА_1 , хоча і містять ознаки правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, проте були вчинені на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_2 .

В даному випадку, відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, які є основними критеріями, що і відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень. При цьому, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства, в розумінні вимог ст.173 КУпАП.
Конкретна дія щодо висловлювання нецензурною лайкою на адресу потерпілої, за відсутності інших обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, може бути розцінена як особиста образа. Особиста образа, у тому числі з вживанням нецензурної лексики, може бути розцінена як приниження честі і гідності особи, захист яких здійснюється у порядку цивільного судочинства.

Слід також зазначити, що за змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості збирати додаткові докази винності особи, оскільки це суперечить нормам та стандартам, встановленим рішеннями ЄСПЛ (зокрема У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що судом не було досліджено всі обставини, що стосуються правопорушення, його об`єктивної сторони, через що суд дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Галацевич