КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/1635/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю потерпілої особи ОСОБА_1 , представника потерпілої особи Журавля Олександра Віталійовича, переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Журавля Олександра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

закрито на підставі ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №173362 від 14 листопада 2024 року, цього ж дня, 14 листопада 2024 року о 10 год 30 хв, ОСОБА_2 , по проспекту Бажана (вул. Зарічна 2) в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Мерседес» н/з НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу «МАН» н/з НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.3ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з вказаною постановою, Журавель О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що пояснення ОСОБА_1 відповідають схемі ДТП, локалізації пошкоджень транспортних засобів та характеру їх утворень, в той час коли пояснення ОСОБА_2 свідчать про намір змінити смугу руху транспортного засобу, а цей маневр передбачає надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по тій смузі, на яку водій має намір перестроїтися.

Разом з тим, на схемі ДТП зафіксовано не тільки кінцеве розташування транспортних засобів, але також відображено напрямок маневру (перестроювання) транспортного засобу ОСОБА_2 і місце контактування (зіткнення) транспортних засобів, які залишились поза увагою суду першої інстанції та не були жодним чином досліджені судом.

Пояснення водія ОСОБА_2 та схема ДТП в сукупності свідчать про невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам п.10.3 ПДР України.

При цьому, ОСОБА_1 , як потерпілого, не викликали в судове засідання та розгляд справи провели без його участі, що, на його думку, свідчить про односторонній та поверхневий підхід до судового розгляду.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи фактично не досліджував обставини справи в сукупності, здійснив розгляд справи суто формально, не об`єктивно та упереджено, без належної оцінки доказів, зокрема пояснень сторін, схеми ДТП.

Крім цього, Журавель О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку.

Вказує, що ОСОБА_1 не був повідомленим судом першої інстанції про розгляд даної справи, участі у її розгляді не приймав, оскаржувану постанову не отримував.

Вказує, що 29 січня 2025 року ОСОБА_1 , від працівників патрульної поліції дізнався, що за наслідками розгляду справи судом відносно нього подано заяву про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Цього ж дня, 29 січня 2025 року, ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з метою з`ясування обставин розгляду справи та отримання оскаржуваної постанови.

31 січня 2025 року ОСОБА_1 в приміщенні суду першої інстанції ознайомився із матеріалами даної справи та прийняв рішення про необхідність оскарження постанови від 23 грудня 2024 року в апеляційному порядку, у зв`язку з незгодою з висновками та рішенням суду першої інстанції.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити Журавлю О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки пропущений він був з поважних причин.

В судовому засіданні потерпіла особа ОСОБА_1 , та його представник Журавель О.В., апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених вище підстав.

В судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга Журавля О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.245,251,280,283 КУпАП, в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані.

Судом першої інстанції провадження в справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.3 Правил дорожнього руху.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, з огляду на наступне.

Детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що повністю доведена вина ОСОБА_2 в тому, що він 14 листопада 2024 року о 10 год 30 хв, по проспекту Бажана (вул. Зарічна 2) в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Мерседес» н/з НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу «МАН» н/з НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.3 ПДР України.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, водієм ОСОБА_2 не було дотримано вищезазначених правил дорожнього руху, у зв`язку з чим сталося зіткнення з автомобілем «МАН» н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №173362 від 14 листопада 2024 року;

-даними схеми місця ДТП, яка сталася 14 листопада 2024 року;

-даними письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-роздруківками фото з місця ДТП, яка сталася 14 листопада 2024 року.

Зокрема, з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 14 листопада 2024 року о 10 год 35 хв, керуючи автомобілем «МАН» н/з НОМЕР_2 в м. Києві по проспекту Бажана в напрямку Південного мосту стояв у заторі. Коли пішов рух авто, він не встиг зрушити як почув скрежет по правому боці. Потім, побачив автомобіль «Мерседес» н/з НОМЕР_1 , який не надав йому переваги.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він 14 листопада 2024 року о 10 год 30 хв, керуючи автомобілем «Мерседес» н/з НОМЕР_1 в м. Києві по проспекту Бажана перестроювався з правого в лівий ряд, при скорості 5 км/год, включив поворот і здійснював перестроювання, перестроївшись, в нього в задній бампер лівої частини в`їхав грузовик, водій грузовика сказав, що не бачив його, але його авто було практично повністю перед ним спереду.

Тобто з пояснень водія ОСОБА_1 слідує, що дорожньо-транспортна пригода відбулась, коли його транспортний засіб «MAН» стояв в заторі, не рухаючись та не змінюючи напрямок руху в смузі руху, тобто без його активних дій, як водія, спрямованих на приведення в рух транспортного засобу «MAН».

При цьому, ОСОБА_1 наполягає, що саме водій «Мерседес» не надав йому переваги в русі, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

В свою чергу, водій ОСОБА_2 у своїх поясненнях підтверджує, що він вживав умисні дії, які приводили в рух його транспортний засіб «Мерседес» н/з НОМЕР_1 з метою перестроювання з правого ряду в лівий, однак наполягає, що «в задній бампер лівої частини в`їхав грузовик».

Таким чином, з урахуванням змісту пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_2 при перестроюванні не дотримався вимог п.10.3 ПДР України, не надавши перевагу в русі іншим транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, зокрема транспортному засобу «МАН» н/з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Також слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів, які спростовують пояснення водія ОСОБА_1 , який в поясненнях вказує, що в момент дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль стояв в заторі без руху.

Зазначені обставини, судом першої інстанції, досліджені та встановлені не були.

В свою чергу, як вбачається зі схеми місця ДТП від 14 листопада 2024 року, на схемі зафіксоване кінцеве розташування транспортних засобів, місце їх контактування, механічні пошкодження, що були зафіксовані на обох транспортних засобах, напрямок маневру (руху) перестроювання транспортного засобу ОСОБА_2 , що у своїй сукупності підтверджує письмові пояснення ОСОБА_1 та частково підтверджує письмові пояснення водія ОСОБА_2 , зокрема в частині зміни напрямку його руху при перестроюванні.

Так, на схемі ДТП відображені графічні зображення, які характеризують механізм утворення дорожньо-транспортної пригоди, напрямок руху транспортних засобів та місце локалізації зіткнень транспортних засобів, які не були встановлені та досліджені судом першої інстанції.

Зокрема, схема ДТП містить схематичні відображення: позначка №3 - місце зіткнення; позначка №5 - напрям руху Т31 («Мерседес» н/з НОМЕР_1 ); позначка №6 - напрям руху Т32 («МАН» н/з НОМЕР_2 )

Згідно графічного відображення напрямку руху транспортних засобів на схемі ДТП, Т32 («МАН» н/з НОМЕР_2 ) рухався в крайній лівій смузі прямо (позначка №6), при цьому Т31 («Мерседес» н/з НОМЕР_1 ) здійснював перестроювання з правої смуги в ліву (позначка №5).

Відтак, схемою ДТП підтверджується, що саме водій транспортного засобу «Мерседес» н/з НОМЕР_1 ОСОБА_2 під час маневру перестроювання мав дотримуватись вимог п.10.3 ПДП України, однак зазначених вимог не виконав.

Отже, з урахуванням вищезазначених доказів, які містяться в матеріалах справи, та яким була надана належна оцінка, судом об`єктивно встановлено, що з технічної точки зору причиною виникнення ДТП стало порушення ОСОБА_2 п.10.3 ПДР України, який при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу «МАН» н/з НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП є помилковим, у зв`язку з чим постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання Журавля Олександра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Журавлю Олександру Віталійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу Журавля Олександра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько