Справа № 638/358/25
Провадження № 3/638/235/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, рнокпп невідомий, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею ч.2 ст.126 КУпАП, -

встановив:

30 листопада 2024 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Audi A4 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Клочківська, буд.370 в м.Харкові без посвідчення водія, не маючи права керування таким транспортним засобом.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд повідомлялась, причини неявки суду не повідомила.

При цьому, зауважую, що суддею вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, доказів поважності причин її неявки в судове засідання нею надано не було.

Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що діючим КУпАП передбачені стислі строки розгляду справи, суд вважає за можливе не відкладати розгляд справи та провести судове засідання за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 з наступними змінами (надалі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 2.1.а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В пункті 1.9. ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За частиною 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила 2.1.а Правил дорожнього руху.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №197701 від 16.12.2024 року, складеним уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів; довідкою складеною згідно облікових даних ІПНП відносно ОСОБА_1 ; даними диску з відеозаписами, оглянутих в судовому засіданні.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є вчинення правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

При цьому відповідно до вимог ст.12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

За змістом статті 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Статтею 24-1 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані, зокрема, такі заходи впливу як зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого, попередження, догана або сувора догана, передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення будучи неповнолітньою, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, вважаю за можливе та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нею нових правопорушень на підставі ст.13 КУпАП застосувати до неповнолітньої захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

В свою чергу, суд враховує, що Законом України ""Про судовий збір та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а виходячи з норм ст.24-1 КУпАП попередження, яке застосовується до неповнолітнього є заходом впливу, а не видом стягнення, тому судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 24-1, 126, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.126 КУпАП та на підставі п.2 ст.24-1 КУпАП застосувати до неї захід впливу у виді попередження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суддя: Д.В.Цвірюк