Справа № 135/1668/24
Провадження № 3/135/39/25
ПОСТАНОВА

іменем України

19.02.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2024 року начальником СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Квасніцьким О.О. складено протокол серії ВАБ №770009. Згідно з цим протоколом, ОСОБА_1 19.12.2024 о 15 год. 50 хв. у м. Ладижин вигулював собаку без намордника, що призвело до нанесення шкоди здоров`ю ОСОБА_3 у вигляді укусу за ногу. У протоколі такі дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не був присутнім під час подій, викладених у протоколі, і не може підтвердити їхню достовірність. Він зазначив, що дійсно має двох собак, однак вони постійно перебувають удома та не виходять на вулицю без нагляду. Окрім того, він регулярно підгодовує безпритульних собак, зокрема й у тому районі, де стався інцидент.

ОСОБА_1 висловив сумнів щодо своєї причетності до ситуації, зазначивши, що не має доказів того, що саме його тварина завдала укусу потерпілій. Він припустив, що потерпілу могла вкусити одна з безпритульних собак, яких він годує, однак підкреслив, що не несе відповідальності за їхню поведінку, оскільки не є їхнім власником.

Він також наголосив, що жодного разу не вигулював собак без намордника в громадських місцях, а тим більше в день події.

Законний представник потерпілої, ОСОБА_2 , повідомила, що того дня її донька зателефонувала їй у стані сильного переляку та розповіла, що її вкусила собака біля будинку №27-Б на вулиці Будівельників. Вона негайно прибула на місце події та викликала швидку допомогу.

Після огляду лікарем з`ясувалося, що дитина не отримала тілесних ушкоджень, однак залишилася глибоко враженою і тепер відчуває страх перед проходженням через це місце. ОСОБА_2 зазначила, що сама не була очевидцем події та не може з упевненістю сказати, яка саме собака вкусила її доньку. Вона не знає, хто є власником цієї тварини, але припускає, що це могла бути одна із безпритульних собак, яких підгодовує ОСОБА_1 .

Попри це, вона підкреслила, що не має жодних претензій до ОСОБА_1 та не наполягає на його відповідальності за інцидент. Її основна стурбованість полягає в тому, щоб у майбутньому подібні ситуації не повторювалися, оскільки вони можуть мати серйозніші наслідки для інших дітей або мешканців району.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення ОСОБА_1 і законного представника потерпілої, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Принципи законності та доказовості у розгляді справи

За змістом статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями статті 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з статтею 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КУпАП, під ознаки адміністративної відповідальності за даною частиною статті підпадають наступні дії: утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Відсутність об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 .

Поліцією ОСОБА_1 інкриміновано, що він вигулював собаку без намордника, внаслідок чого собака покусала дитину. Однак суд не вбачає підтвердження цього твердження з огляду на такі обставини:

1.Відсутність доказів приналежності собаки ОСОБА_1 .

У матеріалах справи відсутні докази, що собака, яка покусала потерпілу, належить саме ОСОБА_1 .

Сам ОСОБА_1 заперечує належність йому цієї тварини, вказуючи, що його собаки постійно знаходяться вдома.

Законний представник потерпілої не може підтвердити, кому належить собака, та припускає, що це могла бути одна з безпритульних собак.

2.Невизначеність породи собаки

Відповідальність за вигул без намордника передбачена лише для собак небезпечних порід (ч. 1 ст. 154 КУпАП).

Поліція не з`ясувала породу собаки, що унеможливлює визначення, чи входить вона до Переліку небезпечних порід собак.

За таких обставин встановити склад правопорушення за цією нормою неможливо.

3. Відсутність повторності порушення

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП настає у разі повторного порушення протягом року.

Водночас у матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Таким чином, обов`язкова ознака повторності правопорушення відсутня.

4.Відсутність шкоди здоров`ю

У протоколі поліції вказано, що дитині завдано шкоду здоров`ю, однак у матеріалах справи немає жодних медичних доказів цього.

За словами законного представника потерпілої, лікар не виявив тілесних ушкоджень, а єдиним наслідком для дитини став психологічний стрес.

У разі завдання шкоди здоров`ю дії мали б кваліфікуватися за ч. 3 ст. 154 КУпАП, однак у матеріалах справи відсутні підтверджуючі докази такого заподіяння.

Відсутність складу адміністративного правопорушення

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративне правопорушення це протиправна, винна дія (або бездіяльність), яка передбачена законом і за яку встановлено відповідальність. Для наявності складу адміністративного правопорушення мають бути чотири обов`язкові елементи: об`єкт (суспільні відносини, що охороняються законом); об`єктивна сторона (протиправні дії або бездіяльність); суб`єкт (конкретна особа, що вчинила правопорушення); суб`єктивна сторона (вина особи).

Встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути належним чином підтверджене допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У цій справі відсутні обов`язкові складові, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, а саме: не доведено, що ОСОБА_1 вигулював собаку без намордника; не встановлено, що собака, яка завдала укус, належить саме ОСОБА_1 ; відсутні дані про породу собаки, що унеможливлює визначення, чи входить вона до Переліку небезпечних порід; не підтверджено заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої, оскільки медичних доказів завдання тілесних ушкоджень немає; відсутні докази повторного правопорушення, яке є обов`язковою умовою для застосування ч. 2 ст. 154 КУпАП.

З огляду на наведене вище, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Отже, провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154, 247, 256, 268, 278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.154 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 77009 від 19.12.2024, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя