Справа № 145/2139/24
Провадження № 33/801/166/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Копилова Л. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 січня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

встановив:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 30 листопада 2024 року, о 18 годині 52 хвилини, в м. Гнівань, по вул. Вінницьке шосе, ОСОБА_1 , в порушення вимог пункту 2.1 а ПДР України, керував транспортним засобом «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом (без посвідчення водія відповідної категорії) за аналогічне порушення вже був притягнутий до адміністративної відповідальності 01 вересня 2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 22 січня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що оскаржувана постанова суду винесена без участі ОСОБА_1 , матеріали справи не містять даних про своєчасне його повідомлення про час та місце розгляду справи, наведені обставини позбавили ОСОБА_1 можливості довести свою невинуватість.

В судове засідання призначене на 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи, оскільки він проходить службу в лавах ЗСУ та на судовий розгляд не має змоги прибути, однак йому потрібний час, щоб залучити до участі у розгляді справи адвоката.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 06 березня 2025 року до апеляційного суду не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, а тому відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до частини 1 статті 251 та статті 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно пунктів 1.3, 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.1 а ПДР України встановлює, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частинами 2-4 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно постанови серія ЕНА № 2955063 від 01 вересня 2024 року ОСОБА_1 о 03 годині 30 хвилин в м. Чугуїв вул. Харківська, 2 керував автомобілем ВАЗ 2121 номерний знак НОМЕР_2 не маючи права керування даним транспортним засобом, чим своїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 185788 від 30 листопада 2024 року, о 18 годині 52 хвилини в м. Гнівань, по вул. Вінницьке Шосе ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мазда 6» д.н.з. НОМЕР_1 повторно протягом року без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП (а. с. 2).

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (під назвою «Стужук») на ньому зафіксовано, як працівники поліції за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також спеціальних звукових сигналів зупиняють транспортний засіб «Мазда 6» д.н.з. НОМЕР_1 . Поліцейський відповідно до частини 3 статті 18 ЗУ «Про національну поліції» представився водію та по повідомив причину його зупинки, а саме те, що він рухається в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, на що той погодився, що він дійсно не увімкнув фари. Після чого, поліцейський запропонував ОСОБА_1 показати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, на що той відповів, що документів в нього немає та зауважив, що він навчається в автошколі, щоб отримати посвідчення водія, наразі приїхав у відрядження додому, про те не має часу здати іспити, оскільки перебуває на військовій службі.

Відповідно до частини 5 статті 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відтак суд першої інстанції вірно виснував, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та призначив покарання в межах санкції цією статті. Апеляційна скарга не містить доводів та спростувань фактичних обставин справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова суду винесена без участі ОСОБА_1 , матеріали справи не містять даних про своєчасне його повідомлення про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості довести свою невинуватість, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Справи про притягнення особи до відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП до цього переліку не входять.

В матеріалах справи міститься судова повістка від 13 грудня 2024 року про виклик до Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 як особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, на 13 січня 2025 року о 13 годині 45 хвилин (а.с. 6).

Про обізнаність ОСОБА_1 про день та час розгляду справи свідчить також його власноручно написана заява від 10 січня 2025 року про долучення до справи копії документів (а.с. 7 12).

Апеляційний суд зазначає, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навів переконливих доводів, яким чином його неявка до суду першої інстанції вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зокрема на повноту з`ясування судом фактичних обставин справи.

Між тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та право на апеляційне оскарження судового рішення, процесуальні права ОСОБА_1 поновлені: його апеляційна скарга прийнята до розгляду та під апеляційного розгляду судом безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та дана оцінка доводам апеляційної скарги. Правом на правничу допомогу ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не скористався.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд виснує, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, а постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 січня 2025 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета