КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Лукашенком Миколою Павловичем на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 24 грудня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.12.2024 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Також з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з постановою суду, захисник Лукашенко М.П. діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у зв`язку за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що опис пояснень ОСОБА_1 , які викладені у постанові суду не відповідають матеріалам справи. Також, судом першої інстанції не враховано схему організації світлофорних об`єктів на перехресті. Вказав, що ОСОБА_3 перевищив дозволену швидкість та порушив вимоги світлофору на пішоходному переході. Судом першої інстанції визнано неспроможними доводи захисту ОСОБА_1 про перевищення швидкості водієм ОСОБА_3 , внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода, проте такі висновки суду не відповідають матеріалам справи, а наявний висновок в матеріалах справи нічим не спростовується. Захисник ОСОБА_3 не подав доказів іншої швидкості, а перевищення швидкості на перехресті призвело до втрати контролю за дорожньою ситуацією, яка змінилась на аварійну. Судом неправомірно ототожнено поняття «не встановлено порушень» з поняттям «неповноти розгляду справи поліцією», а також належним чином не було досліджено докази, наявні в матеріалах справи та не надано їм правової оцінки.

У судовому засіданні 04.03.2025 ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Лукашенко М.П. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, з підстав викладених у апеляційній скарзі. Захисник додатково вказав суду, що водій ОСОБА_3 рухався із перевищенням допустимої швидкості руху та на жовтий сигнал світлофора, не надавши перевагу у русі транспортному засобу під керуванням ОСОБА_1 .

У свою чергу ОСОБА_3 , та його захисник Конюшко Д.Б. у судовому засіданні заперечували проти вимог апеляційної скарги та просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, залишивши постанову суду першої інстанції без змін. Захисник додатково пояснив суду, що ОСОБА_1 порушила п. 16.6 ПДР України, оскільки при зеленому сигналі світлофора не надала перевагу у русі транспортному засобу під керуванням ОСОБА_3 . Також вказав, що наявний у матеріалах справи висновок є недопустимим доказом, оскільки дослідження швидкості руху водія ОСОБА_3 було проведено експертом зі слів ОСОБА_1 , що недопустимо, оскільки існує методика визначення швидкості руху автомобіля. Такими діями ОСОБА_1 створила аварійну ситуацію, яка призвела до дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 29.10.2024 о 18 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Юрія Іллєнка (Мельникова), 52А, керуючи транспортним засобом BMW НОМЕР_1 , здійснюючи розворот при зеленому світлі основного світлофора не надала перевагу в русі автомобілю Skoda Оktavia НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого трапилось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.6 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції надавши оцінку наявним у справі доказам, в їх сукупності, дійшов висновку, що доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на даних, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.10.2024 серії ЕПР1 № 161909, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, підписаної учасниками без зауважень, письмових поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди, висновком експерта №024-11(Д)/24 від 06.12.2024, схемі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної адвокатом 01.11.24, відповіді ТОВ «Петрол контракт» та патрульної поліції про відсутність записів з камер відеоспостереження, відповіді ТЗРДР КП «Центр організації дорожнього руху» про роботу світлофорного об`єкта, відеозаписі, наявним у матеріалах справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши висновок експерта № 024-11(Д)/24 від 06.12.2024 недопустимим доказом, суд першої інстанції встановив, що саме ОСОБА_1 , здійснюючи розворот при зеленому сигналі основного світлофора, не надала переваги в русі автомобілю марки «Skoda Оktavia» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталось зіткнення транспортних засобів. Таким чином, саме ОСОБА_1 не були дотримані вимоги п. 16.6 ПДР України, внаслідок чого сталась ДТП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Пунктом 16.6. ПДР України передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, у повному обсязі дослідив наявні в матеріалах справи докази, які містяться в матеріалах справи та дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW НОМЕР_1 , здійснюючи розворот при зеленому світлі основного світлофора не надала перевагу в русі автомобілю Skoda Оktavia НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого трапилось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів

Обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 161909 від 29.10.2024 достатні для повного розуміння, не створюють подвійного тлумачення та таких відомостей достатньо для правильної кваліфікації адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис.

Так, з оглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису встановлено, що транспортний засіб BMW НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 розпочав маневр повороту ліворуч, не надавши дорогу транспортним засобам, які рухались в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталось зіткнення автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та під керуванням ОСОБА_3 .

Доводи сторони захисту про те, що всі транспортні засоби, які рухались у зустрічному напрямку прямо зупинились, а лише Skoda Оktavia НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 поїхав, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки спростовуються відеозаписом.

Таким чином, з оглянутих відеозаписів, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що саме ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.6 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що висновок експерта № 024-11(Д)/24 від 06.12.2024 (далі - Висновок експерта) є недопустимим доказом, з урахуванням такого.

Згідно розділу «Вихідні дані» Висновку експерта, зазначено про швидкість руху автомобіля «BMW 316» - 15 км/год, а швидкість руху автомобіля «Skoda Octavia A5» - 83,6 км/год, однак такі твердження експерта щодо визначеної швидкості руху транспортних засобів не можуть братися судом до уваги, оскільки вихідні дні взяті експертом з письмових пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, схеми дорожньо-транспортної пригоди, складеної адвокатом Лукашенком М.П., про що зазначено у дослідній частині висновку (а.с. 41), а також не відповідають кадрам відеозапису, який наявний у матеріалах справи, відтак не можуть покладатися в основу встановленої швидкості транспортних засобів.

Також, істотною підставою для визнання такого висновку недопустимим доказом є проведення дослідження, яке відбулося без залучення ОСОБА_3 та його представника. Висновок експерта складений лише на підставі вихідних даних, які наведені у заяві адвоката Лукашенка М.П. про надання висновку експерта.

Також відхиляються доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_3 продовжив рух на жовтий сигнал світлофора, оскільки у матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження такої обставини.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, що узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують факт недотримання ОСОБА_1 вимог п.п. 16.6 ПДР України, і ці порушення знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Отже, з огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для закриття провадження у справі, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції, без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Лукашенком Миколою Павловичем - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 24 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук