Справа № 206/513/25
Провадження № 3/206/330/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст.130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В Самарський районний суд м. Дніпропетровська надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, які постановою судді були об`єднані в одне провадження.

25.01.2025 року о 15-00 год. в м. Дніпро по вул. Князя Вітовта біля будинку №75 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери №473348, №471021, №471426. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 (а)Правил дорожнього руху України. Вказане правопорушення вчинено повторно протягом року за що, передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Він же, 25.01.2025 року о 15-00 год. в м. Дніпро по вул. Князя Вітовта біля будинку №75 керував транспортним засобом Mersedes Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв.

Тому, на підставі ч.2ст.268 КУпАП, враховуючи, що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, вважаю за можливе розглядати справу в його відсутності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши матеріали справи, вважаю що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229673 від 25.01.2025 року, серії ЕПР1 №229665 від 25.01.2025 року, складених правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку;

- рапортом;

- постановою серія ЕНА №2556977 від 07.07.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст.126 КУпАП;

- картками обліку адміністративних правопорушень про притягнення ОСОБА_1 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 17.08.2024 року до адміністративного стягнення за ч. 1 ст.130 КУпАП та Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 20.08.2024 року ло адміністративного стягнення за ч. 1 ст.130 КУпАП;

- відеозаписом на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином,з урахуванням викладеного,враховуючи характер вчинених правопорушень,особу правопорушника,ступінь вини,приходжу до висновку,що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень,передбачених ч.2 ст.130, ч.5ст.126 КУпАП і вважаю з метою виправлення останнього і недопущення в подальшому подібних правопорушень,а також запобігання вчиненню нових правопорушень,підвергнути його із урахуванням положень ч.2ст.36 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, згідно протоколу серії ЕПР1 №222516 від 16.01.2025 року ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 16.01.2025 року о 13-01 год. в м. Дніпро, по вул. Курахівська,45 керував транспортним засобом Mersedes Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери №470863, №473580, №473546. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 (а)Правил дорожнього рухуУкраїни. Вказане правопорушення вчинено повторно протягом року за що, передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Також йому ставиться в провину те що, він згідно протоколу серії ЕПР1 №222526 від 16.01.2025 року, 16.01.2025 року о 13-01 год. в м. Дніпро по вул. Курахівська біля будинку №45 керував транспортним засобом Mersedes Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Вказаними діями порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частини 2,3,4 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою,яка немає права керування таким транспортним засобом,або передача керування транспортним засобом особі,яка немає права керування таким транспортним засобом. Керування транспортним засобом особою,стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд вважає, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка управляє транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп`яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Разом із тим, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що в дату та час вказані у вищевказаних протоколах ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 , тобто вчиняв технічні дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух.

На переглянутому судом відеозаписі зафіксовано, що по приїзду працівників поліції вищевказаний транспортний засіб стояв припаркований на узбіччі дороги. За кермом цього транспортного засобу ніхто не перебував та він не був заведений. Працівник поліції на відеозапису повідомили ОСОБА_1 , що в них є відеозапис, що той перебував за кермом.

Проте такого відеозапису до матеріалів справи долучено не було.

Отже, у суді відсутні об`єктивні данні, які б свідчили, що ОСОБА_1 у час та місці зазначених у протоколах керував транспортним засобом, оскільки не переглянутому відеозаписі цього зафіксовано не було.

Свідків, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у протоколах не зазначено.

Що стосується долученого до матеріалів справи рапорту співробітника поліції у якому зазначено, що заявник, який здійснив виклик поліції їм повідомив, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння про, що надав відповідне відео, то у розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою його не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Крім того, сам працівник поліції очевидцем цих подій не був, а відеозапис про який зазначено в рапорті у матеріалах справи відсутній.

Самі по собі протоколи про адміністративні правопорушення, без підтвердження іншими доказами не є достатніми доказами доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.130, ч. 5 ст.126 КУпАП.

Отже, судом у ході судового розгляду із наявних в матеріалах справ доказів не було встановлено обставин того, що ОСОБА_1 у дату та час зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №222516 від 16.01.2025 року та серії ЕПР1 №222516 від 16.01.2025 року керував транспортним засобом. Відповідно були відсутні підстави, які зобов`язували його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Обставина щодо керування транспортним засобом є ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Таким чином, підсумовуючи викладене у своїй сукупності приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.130, ч. 5 ст.126 КУпАП по епізодам від 16.01.2025 року.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, як зазначив Верховний суд у Постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких підстав справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП по епізодам від 16.01.2025 року.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і накласти стягнення у вигляд і штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до ч. 2 ст.36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначити в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що складає 40800 грн.,з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5(п`ять)років,без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130, ч. 5 ст.126 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складів адміністративних правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Плінська