Справа № 944/5809/24
Провадження №3/944/60/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КпАП України,
в с т а н о в и в:
10 жовтня 2024 року о 02 год. 28 хв. ОСОБА_1 в с.Воля-Старицька по вул.Польова, 12, керував автомобілем марки "AUDI A6", номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
25.11.2024 захисник ОСОБА_1 - адвокат Чеботарьова Ю.В. подала клопотання про залучення прокурора до участі у справі про адміністративне правопорушення.
Вивчивши подане клопотання, зазначаю наступне.
Велика Палата Верховного Суду 30.08.2023 року переглянувши справу №208/712/19 про покарання водія за нетверезе водіння після рішення ЄСПЛ, який назвав порушенням відсутність прокурора у справі про адмінправопорушення, звернула увагу на таке.
За практикою ЄСПЛ у разі проведення усного судового розгляду справи за будь-яким обвинуваченням, яке у розумінні Конвенції вважається «кримінальним», за участю сторони захисту присутність сторони обвинувачення є, «як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду» (рішення у справах: «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 65; «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 76). Використання Судом словосполучення «як правило» свідчить про те, що необхідність участі сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на яку поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ, не має абсолютного й безумовного характеру, а її відсутність не завжди свідчить про порушення судом вимоги безсторонності, яке б автоматично призводило до несправедливості судового провадження й нівелювало його результати.
За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).
Згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.
У частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.
Отже, клопотання захисника ОСОБА_2 про залучення до участі у справі прокурора є безпідставним, а тому в задоволенні такого слід відмовити.
25.11.2024 адвокат Чеботарьова Ю.В. від імені ОСОБА_1 скерувала до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає дійсності. Транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він не керував. Коли підійшли поліцейські та почали складати відносно нього протокол, то він почав нерувавти. Це і стало причиною його занадто емоційної реакції та грубих словесних виразів. Крім цього зазначає, що на даний час з своєю колишньою дружиною та її сином знаходиться у неприязних відносинах, а тому просить не брати до уваги їх письмових пояснень, оскільки такі не відповідають дійсності.
05.02.2025 захсник ОСОБА_1 адвокат Чеботарьова Ю.В. подала клопотання про визнання доданих до справи письмових пояснень свідка недопустими та недостовірними доказами. В обгрунтування клопотання зазначає, що у строни захисту є обґрунтовані сумніви щодо упередженості свідків, так як із ОСОБА_3 у ОСОБА_1 напружені конфліктні відносини, на відеозаписі видно, що вони в той вечір сильно посварились, а тому ОСОБА_3 є упередженою щодо ОСОБА_1 , вона зацікавлена в тому, щоб його притягнули до відповідальності. ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_3 , а тому також є упередженим щодо ОСОБА_1 . Як можна побачити на відеозаписі, при даній події ОСОБА_4 взагалі не був присутній, а тому його пояснення взагалі не можуть вважатись такими, які зафіксували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Просить не приймати такі докази до уваги при ухваленні судового рішення.
Відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Таким чином норми на які посилається захисник ОСОБА_2 стосуються залучення свідків під час огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
В даному випадку з письмових поясненнь свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 10.10.2024 вбачається, що 10.10.2024 о 02:00 год. ОСОБА_1 приїхав на автомобілі марки "AUDI A6", номерний знак НОМЕР_1 , до їх подвір`я, при цьому він перебував в стані алкогольного сп`яніння, увірвався додому, після чого почав агресивно поводитись по відношеню до ОСОБА_5 . Після приїзду поліцейських сів у авто та хотів втекти, проте йому не вдалось.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були залученні поліцейськими як свідки огляду ОСОБА_7 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Крім цього, в своєму клопотанні захисник посилається на те, що з відеозапису долученого до матеріалів справи видно, що свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при даній події не було, однак суд наголошує, що свідчення свідків стосуються подій, які відбувались до приїзду поліцейських, а тому їх свідчення не охоплють події, які відбувались після приїзду поліцейських.
Отже, клопотання захисника ОСОБА_2 про визнання доданих до справи письмових пояснень свідків недопустими є безпідставним, а тому в задоволенні такого слід відмовити.
05.02.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Чеботарьова Ю.В. подала клопотання про визнання доданого до справи відеозапису неналежним та недопустимим доказом, оскільки даний відеозапис є неповним, обрізаним і взагалі не відображає перебігу події, що ставить під сумнів оригінальність такого відеозапису, тобто має ознаки втручання.
Згідно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Міністерством внутрішніх справ від 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту виконання службових обов`язків та /або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення.
Відповідно до абзацу 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, у відповідності до ст. 266 КУпАП, поліцейські застосовують технічні засоби відеозапису лише під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, для підтвердження факту проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в закладі охорони здоров`я, або відмови водія від проходження такого. Даний факт підтверджується відеозаписом з місці події або свідченями двох свідків.
Долучений до протоколу відеозапис складається із чотирьох окремих файлів. На одному з них міститься зйомка з відеореєстратора патрульного автомобіля, на двох інших є записи із бодікамер поліцейських, четвертий запис ведеться з іншого технічного засобу. Таким чином, три окремих відеофайли із записами, які велись паралельно поліцейськими, описують одну і ту ж подію, а інший відеозапис відбувався з службового автомобіля.
Таким чином відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є монтованим, обрізаним, як помилково зазначає захисник, натомість складається з різних файлів, на яких містяться дані, відзняті за допомогою чотирьох засобів фіксації, про одну і ту саму подію.
Отже, клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Чеботарьової Ю.В. про визнання доданого до справи відеозапису неналежним та недопустимим доказом до задоволення не підлягає.
05.02.2025 захисник Чеботарьова Ю.В. подала клопотання, в якому просить призначити у даній справі експертизу з технічного дослідження відеозвукозапису, долученого до матеріалів справи. В обгрунтування клопотання зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яким технічним засобом здійснювалась відеофіксація події. Даний відеозапис не є безперервний та є неповним. На даному відеозаписі відсутній момент керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Дане клопотання захисника Чеботарьова Ю.В. до задоволення не підлягає, оскільки таке жодним чином не обгрунтоване. Крім цього, стороною захисту не наведено можливих змін у будь-якому з файлів відеозапису, а також не наведено доказів, що можуть свідчити про монтаж такого.
05.02.2025 захисник Чеботарьова Ю.В. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Жодних доказів протилежного, органом поліції не надано. Письмові пояснення свідків не може братись до уваги, оскільки на відео, долученому до матеріалів справи, такі відсутні. Оскільки ОСОБА_1 не керував жодним транспортним засобом, а тому в нього не було обов`язку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином докази, які містяться в матеріалах справи в своїй сукупності не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 доведена повністю. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Чеботарьова Ю.В. подане клопотання підтримала, просила закрити провадження у справі з підстав, наведених вище.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно 10 жовтня 2024 року в нього з колишньою дружиною виникла сварка, у зв`язку з чим син дружини викликав поліцію, після чого він сів в автомобіль та увімкнув двигун, однак автомобіль не завівся та чекав на поліцію, щоб надати свої пояснення. Авто було вимкнене, просто світились габаритні вогні. В грубій формі спілкувався з поліцейськими, оскільки ті просили пред`явити документи та пройти огляд на стан сп`яніння, на що він заперечував, оскільки автомобілем не керував та не бачив підстав для проходження такого. Крім цього, штраф, відповідно до постанови серії ЕНА №3231691 від 10.10.2024, сплатив, однак пізніше скерував запит на повернення сплачених коштів. Дану постанову не оскаржував. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутнісю складу правопорушення.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Чеботарьову Ю.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №919030 від 10.10.2024, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3231691 від 10.10.2024, яка ОСОБА_1 не оскаржувалась, письмовими поясненями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 10.10.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.
З оглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 перебував у салоні автомобіля марки "AUDI A6", запалював двигун внутрішнього згоряння та двічі частково здійснив рух до заду. Під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я. Після чого ОСОБА_1 почав зневажливо ставитись до поліцейських та ображав останніх нецензурними словами.
Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є, серед іншого, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.
У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким, керування транспортним засобом є виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.
В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на визначений строк.
Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотаннь захисника ОСОБА_1 - адвоката Чеботарьової Ю.В. відмовити.
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька