ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/653/25 Справа № 243/48/25 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В. захисника Шевчука Ю.А., який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника Шевчука Ю.А. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: невідомий, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 на посаді водія у військовому званні старший солдат, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.01.2025 року встановлено, що 19 грудня 2024 року о 10 годині 17 хвилин, в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Центральна біля будинку № 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Пройти огляд у встановленому законом порядку водій погодився за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» Результат 0,71 проміле, Тест № 21, велась відеофіксація на нагрудний відео реєстратор Мotorola Sоlutions VB 400 № 473355, № 474878, мобільний телефон Note 11. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

На зазначену постанову захисник Шевчук Ю.А., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Наголошує, що судом першої інстанції було проігноровано клопотання захисника Шевчука Ю.А. про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції у зв`язку з чим було порушено право на доступ до правосуддя та порушено право на захист.

Зазначає, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи оскільки не було належним чином досліджено фактичні обставини справи , суд спирався лише на письмові докази, не викликавши сторін у судове засідання та позбавивши ОСОБА_1 права на захист своїх прав.

Вказані судом першої інстанції висновки про те, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 була направлена на затягування розгляду вказаної справи задля уникнення ним відповідальності, не відповідає дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Вказує, на безпідставну зупинку транспортного засобу, порушення вимог інструкції про порядок виявлення у водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не запропоновано водієві пройти огляд у медичному закладі, та в матеріалах справивідсутнє направлення на огляд.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять не містять жодного документу, який би підтвердив відсторонення від керування ТЗ.

Вказує про порушення інструкцій з експлуатації приладу Drager Alcotest 7510, які могли вплинути на результат, на ненадання сертифікату.

Позиції сторін в суді:

В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Захисник Шевчук Ю.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Шевчука Ю.А. яка діє в інтересах, особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до ч.7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Нормами діючого КУпАП не врегульовано порядок проведення судового засідання в режимі відео конференції у справах про адміністративне правопорушення .

За таких обставин у разі відсутності закону, який регулює відповідні правовідносини, суд може застосувати закон, що регулює подібні правовідносини в даному випадку застосування аналогії закону за ст. 336 КПК України, яка регулює проведення судового засідання у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення 14 січня 2025 року захисником Шевчуком Ю.А., який діяв в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Але судом першої інстанції дане клопотання було проігноровано, що призвело до порушення прав та свобод учасників справи, порушення приписів чинного законодавства та не надано захиснику можливості участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що є порушенням доступу до правосуддя та є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, кожний обвинувачений має щонайменше права мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

В матеріалах справи, відсутні будь які підтвердження того, що суд першої інстанції намагався забезпечити можливість захиснику брати участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Отже суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як істотні та такі, що тягнуть за собою скасування судового рішення із постановленням нового.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. С

Статтею 53 вищезазначеного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 6 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційни суд встановив, що 19 грудня 2024 року о 10 годині 17 хвилин, в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Центральна біля будинку № 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Пройти огляд у встановленому законом порядку водій погодився за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» Результат 0,71 проміле, Тест № 21, велась відеофіксація на нагрудний відео реєстратор Мotorola Sоlutions VB 400 № 473355, № 474878, мобільний телефон Note 11. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 982204 від 19 грудня 2024 року; диском з відеозаписом; рапортом інспектора взводу роти ТОР БПП в м. Краматорську та Словянську УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції в якому зазначено, що автомобіль ВАЗ 21102, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений згідно п.7 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» за порушення комендантської години. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, що стало підставою для пропонування проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника Шевчука Ю.А. щодо недоведеності факту керування транспортним засобом, оскільки він підтверджений наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому видно, що ОСОБА_1 не заперечує факт того, що керував транспортним засобом, сам факт зупинки зафіксований на відео (00:06:35), і чітко видно як зупиняється ТЗ і з нього виходить водій ОСОБА_1 .

Також з відеозапису вбачається, що водієві роз`яснили права та обов`язки, повідомили про розгляд справи, ОСОБА_1 ніяких заперечень щодо результатів його огляду на стан сп`яніння не надавав, від підпису не відмовлявся, копію протоколу отримав, тому суд не вбачає порушення поліцейськими порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Доводи захисника з цього приводу є безпідставними.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Твердження захисника про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 є слушними. Натомість суд апеляційної інстанції при розгляді справи оцінив протокол про адміністративне правопорушення у сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, та бере до уваги інформацію, яка відображена в ньому.

Щодо доводів захисника про порушення працівниками Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» важаю, що вимоги зазначеного нормативного акту жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння та не заперечував проти його результату, про що свідчить його підпис у чеку про результат огляду тест № 21 від 19 грудня 2024 року та акті огляду, то проходження огляду у медичному закладі не передбачається.

При дослідженні відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 згоден з результатом огляду, після чого працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відносно останнього буде складено адміністративний протокол. Також під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої минулого дня (00:05:56) та (00:14:41- «сьогодні не пив, вчора пив»)

Щодо доводів захисника про порушення працівниками поліції правил експлуатації газоаналізатора, а саме використання поліцейськими начебто не оригінальних мундштуків до газоаналізатора, апеляційний суд зазначає, що при огляді на стан сп`яніння від ОСОБА_1 будь-яких зауважень не надходило, а неможливість ідентифікації на відеозапису деталей газоаналізатора не може ставити під сумнів проведення указаного огляду та його результат тільки з цієї підстав.

Щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування ТЗ суд зазначає, що якщо в матеріалах справи або на відеозапису відсутні дані щодо відсторонення ОСОБА_1 вцд керування транспортним засобом, то це не спростовує самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З приводу посилання в апеляційній скарзі на безпідставну зупинку транспортного засобу апеляційний суд зазначає наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23, пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Крім того, нормами КУпАП передбачена можливість органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Окрім того, відповідно до положень п.п.1, 3 ч.1 ст.23 ЗУ "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Із відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме, за здійснення на дорозі небезпечного маневра, що спричинило виникненню аварійної ситуації.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо безпідставної зупинки транспортного засобу не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги про те, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі одночасної відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, не приймається до уваги, оскільки ці дії є самостійними складовими адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, суд апеляційної інстанції вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шевчука Ю.А. задовольнити частково.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області області від 14 січня 2025 року, щодо ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накластина на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605,60 гривень .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя