Справа № 215/165/25
04 березня 2025 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленко М.І., розглянувши матеріали ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КпАП України,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203212 від 23.12.2024, водій ОСОБА_1 23.12.2024 о 12:04 год. по вул. Сергія Колачевського, біля будинку 52к, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області керував автомобілем Volkswagen Golf н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я КЗ КПНД ДОР, у лікаря нарколога, ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Зафіксовано на бодікамеру 475610, рег. сяомі, 475609.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду.
Захисник адвокат Зайцев О.В. надав суду заяву про розгляд за його відсутності та письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому звертає увагу суду на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував в адекватному стані, наявність зазначених у протоколі ознак сп`яніння жодним чином не перевірялися і не встановлювалися на місці зупинки. Дії працівників поліції розцінює як упереджені, підтвердженням необ`єктивності їх дій вважає відсутність в матеріалах справи акта огляду на стан сп`яніння, який взагалі не складався працівниками поліції, та невручення ОСОБА_1 направлення на проходження такого огляду в мед. закладі. Крім того зазначив, що в процесі спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не одразу, але все ж таки зголосився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак поліцейські безпідставно відмовили йому у цьому, що також зафіксовано на відео з бодікамер поліцейських. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Оформлення матеріалів справи відносно ОСОБА_1 поліцейськими відбулось з грубим порушенням порядку складання протоколу та подальшого викладення фактів в ньому. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено 23.12.2024 о 12:37:22год., що за часовими проміжками відбулося після усної згоди ОСОБА_1 відвідати медичний заклад та здати необхідні аналізи (12:20год. кліп_2). Після безпідставної відмови інспектор особисто повідомив ОСОБА_1 про те, що він може самостійно проїхати до КП «ДБКЛПД» ДОР для проходження відповідного огляду. 21.01.2025 з КП «ДБКЛПД» ДОР отримано відповідь №612, до якої долучено копію акта медичного огляду №2671, а також результат токсикологічного дослідження та заява, які надані суду як додаток до клопотання. Враховуючи викладене, просить закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУПАП дійсно передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Проте слід підкреслити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Тобто, згідно наведеного порядку, проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння відбувається на місці зупинки водія саме за допомогою спеціальних технічних засобів і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я.
Крім того, частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Разом з тим, з відеозапису адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , вбачається, що працівник поліції взагалі не пропонував пройти йому огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки, а одразу вказав на необхідність пройти такий огляд у медичному закладі охорони здоров`я на що фактично і отримав правомірну відмову.
Також з відеозапису вбачається, що громадянин ОСОБА_1 відповідає на питання працівників поліції чітко, виразно, поведінка його адекватна та відповідає обстановці.
Крім того, зважаючи на неправомірну вимогу працівників поліції пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 хоча і не одразу, все ж таки погодився на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, хоча йому не зрозуміло, з яких підстав він має його проходити (а.с.4). Далі, пояснюючи свої дії тим, що протокол уже складається, працівники поліції лише повідомили ОСОБА_1 його право самостійно пройти огляд у медичному закладі вподовж двох годин (бодікамера 475609 кліп2 12:20год.); потім, перебуваючи у службовому автомобілі, продовжили складати протокол про адміністративне правопорушення, не могли визначитися з назвою суду, який буде розглядати даний складений ними протокол, тому двічі роздруковували протокол на паперой носій, між собою висловлювали здивування, чому останній все ж таки погодився на проходження мед. огляду. В подальшому впродовж 22 хвилин ОСОБА_1 чекав у своєму автомобілі подальших вказівок від працівників поліції. Враховуючи викладене, у суда викликає сумніви в неупередженості дій працівників поліції.
Крім того, суду надано висновок №2671, складений о 14:45год. 23.12.2024 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також копію акта медичного огляду №2671 та результати токсикологічного дослідження і заяву ОСОБА_1 з проханням провести мед. огляд на стан сп`яніння. Наданими документами підтверджено, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак сп`яніння не виявлено.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ Надточій проти України (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
У своїх рішеннях Ірландія проти Сполученого Королівства від 18 січня 1978 року, та Коробов проти України від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
З огляду на вищевикладене, у судді відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити факти та обставини, що вказували б на наявність в діях особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно з ч.3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності належних доказів вини ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку щодо недоведеності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.ст.245, 247 ч.1 п.1, 280 КУпАП України, суддя,-
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив постанову.

СУДДЯ: