МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. Справа № 370/16/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 791134 від 20.12.2024 року вбачається, що 20.12.2024 о 16 год. 40 хв., на а/д смт Макарів с. Наливайківка О-101415, водій ОСОБА_1 керував Т/З ЗАЗ 110307 днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі під відео відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи, будучи належним чином повідомленим, ОСОБА_1 не з`явився.

Від його захисника адвоката Живаги О.В. надійшли письмові заперечення, згідно яких вказав, що ОСОБА_1 та захисник повністю заперечують винуватість у вчиненні пред`явленого йому адміністративного правопорушення, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена та не підтверджується категорично «поза розумним сумнівом», тому ця очевидна обставина виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності у вказаній справі та свідчить про незаконність протоколу.

Вказав, що саме відео з нагрудної камери ніяким чином не підтверджує обставини викладені у Протоколі, а навпаки очевидно заперечують наявність вини у діях ОСОБА_1 .

До протоколу працівниками поліції не додано будь-яких достовірних, послідовних, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у пред`явленому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що поліцейські у даній справі діяли упереджено та не об`єктивно, допустивши грубі порушення норм Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію» та ряду інших нормативних актів.

Під час складання протоколу, ОСОБА_1 пояснив, що 20 грудня 2024 року близько 16 години на своєму автомобілі приїхав на сміттєзвалище, що розташоване у лісосмузі неподалік автодороги між смт Макарів та с. Наливайківка з метою зібрати металобрухт та інші відходи чорного або кольорових металів. Автомобіль на той момент стояв нерухомо, а двигун був вимкнений. Через деякий час, коли ОСОБА_1 намагався запустити двигун свого автомобіля, то виявив якусь несправність, що не дала змоги запустити двигун автомобіля. У зв`язку із цим ОСОБА_1 стояв та лагодив автомобіль. В цей момент до лісосмуги приїхали патрульні поліцейські та безпідставно стали обвинувачувати ОСОБА_1 в тому, що він перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. На заперечення ОСОБА_1 вони уваги не звертали, а потім склали оскаржений протокол, копію якого вручили ОСОБА_1 .

Однак, вивчивши письмові матеріали та відеозапис справи стає очевидним, що всі події та обставини зафіксовані у оскаржуваному Протоколі із викривленням реальності та відповідності тому, як вони розвивалися.

Даний документ має оцінюватися критично, оскільки у ньому відображена невірна інформація щодо хронології подій, які у ньому відображені.

В даному випадку час та обставини інкримінованого правопорушення згідно протоколу взагалі не відповідають обставинам події та часу проведення відеозапису, що свідчить про недопустимість протоколу.

Окрім того, у протоколі відсутнє посилання на порушення відповідного пункту Правил дорожнього руху, а це є важливим моментом при висуненні адміністративного обвинувачення за вказаною статтею КУпАП.

На відео чітко зафіксовано, що поліцейські під`їхали до ОСОБА_1 коли той стояв поруч із автомобілем, який був нерухомим, двигун та світло фар вимкнене. Таким чином стає очевидним, що ОСОБА_1 на той момент не керував транспортним засобом.

На цьому ж відео чітко зафіксовано, що працівники поліції не вживали заходів щодо виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння будь-яким способом, що визначений нормативними документами.

У даному випадку та з огляду на положення ст. 130 КУпАП водій транспортного засобу має право відмовитися від огляду на стан сп`яніння на місці із застосуванням приладу «Драгер», в такому випадку поліцейський зобов`язаний вжити заходів щодо направлення чи доставлення водія до медичного закладу для проходження такого огляду. Однак поліцейські дані вимоги закону проігнорували і питання про огляд у медичному закладі взагалі не ставилося, що свідчить про упередженість поліцейських та відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо відмови від огляду на стан сп`яніння.

У матеріалах справи дійсно міститься письмове направлення ОСОБА_1 до неіснуючого медичного закладу. Однак переглянувши відео, стає очевидним, що жодного разу поліцейськими не велася мова про виписування та оголошення якогось направлення до якогось медичного закладу. Цим же відео повністю спростовується сам факт складання цього направлення під час оформлення матеріалів протоколу.

Окрім того, згідно чинного законодавства, водій має бути направлений до уповноваженого на проведення огляду медичного закладу. Однак наказом № 161-адм від 12.02.2024 року «Про внесення змін до Переліку закладів охорони здоров`я Київської області» такий медичний заклад у Переліку відсутній.

Незважаючи на дані норми, поліцейський не провівши ніякого огляду, додав до протоколу Акт про огляд ОСОБА_1 не вручивши інший примірник останньому.

Таким чином працівники поліції не встановили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Належних та достовірних доказів даному факту не надали, а перебування останнього біля транспортного засобу не доводить факт керування транспортним засобом.

Тому просив закрити справу про адміністративне правопорушення за вказаним протоколом стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 274 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуюся наступним.

За диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність осіб, що керують транспортними засобами, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 791134 від 20.12.2024 року, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, з доданого до письмових заперечень другого примірника протоколу, який було вручено працівниками поліції ОСОБА_1 , у ньому відсутнє посилання на порушення відповідного пункту Правил дорожнього руху.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що поліцейські під`їхали до ОСОБА_1 коли той стояв поруч із автомобілем, який був нерухомим, двигун та світло фар вимкнене. На цьому ж відео зафіксовано, що працівники поліції не вживали заходів щодо виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння будь-яким способом, що визначений нормативними документами.

З огляду на положення ст. 130 КУпАП водій транспортного засобу має право відмовитися від огляду на стан сп`яніння на місці із застосуванням приладу «Драгер», в такому випадку поліцейський зобов`язаний вжити заходів щодо направлення чи доставлення водія до медичного закладу для проходження такого огляду. Однак з відеозапису вказаного не вбачається.

У матеріалах справи міститься письмове направлення ОСОБА_1 до медичного закладу Макарівська ВЛІЛ. Однак з відео запису не вбачається, що поліцейськими велася мова про виписування та оголошення направлення до якогось медичного закладу.

При цьому, водій має бути направлений до уповноваженого на проведення огляду медичного закладу. Однак наказом № 161-адм від 12.02.2024 року «Про внесення змін до Переліку закладів охорони здоров`я Київської області» такий медичний заклад у Переліку відсутній.

Крім того, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (спільний наказ № 1452/735 від 09.11.2015 року) передбачає порядок огляду поліцейським на місці та у закладах охорони здоров`я.

Пунктом 10 Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

З доданого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що інший примірник Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вручено ОСОБА_1 .

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом слід зауважити наступне.

20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само, по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) та / або перебування біля транспортного засобу, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

Таким чином, з відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Належних та достовірних доказів даному факту матеріали справи не містять, а перебування останнього біля транспортного засобу не доводить факт керування транспортним засобом.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи повинні тлумачитися на його користь.

Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів наявність у неї ознак будь-якого сп`яніння та відповідно перебування особи у такому стані.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини, а будь-які інші докази відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Л.В. Білоцька