Справа № 127/4763/25
Провадження № 3/127/1000/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

28.01.2025 о 09:10 у м. Вінниця по вулиці Блока, 1 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Lexus д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила наїзд на припаркований автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.2.3.б ПДР та п.13.1 ПДР. Про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушенні серії ЕПР1 № 240871 від 07.02.2025.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.02.2025 серії ЕПР №240879: «28.01.2025 о 09:10 у м. Вінниця по вулиці Блока, 1 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Lexus д.н.з. НОМЕР_2 , будучи причетною до ДТП з транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_3 залишила місце пригоди, чим порушила п.2.10 а ПДР».

Постановою від 05.03.2025 справи №127/4763/25 та №127/4764/25 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАПоб`єднано та присвоєно їм загальний номер 127/4763/25.

В судове засідання ОСОБА_1 та її адвокат Сопрун В.В. не з`явились, повідомлялись судом належним чином, причини неявки не повідомили. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною, поряд з цим, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

На підтвердження факту ДТП за участі припаркованого автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_3 та водія автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 та залишення нею місця ДТП, інспекторами поліції, які складали протоколи про адміністративні правопорушення, суду надані наступні докази: 1) схема місця ДТП від 28.01.2025 із зображенням на ній одного припаркованого автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_3 , та підписана лише власником означеного автомобіля ОСОБА_2 (означена схема не підписана ОСОБА_1 , відомості про неї, як про іншого учасника ДТП до схеми не внесені); 2) письмові пояснення від 28.01.2025 власника автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 , згідно яких остання, повертаючись з роботи виявила на своєму запаркованому авто відбите ліве дзеркало та осип білого пластику; 3) Рапорт капрала поліції Владислава Мудли від 28.01.2025 про виявлення ним разом з капралом поліції Бородіним Д.В. за фактом виклику 28.01.2025 по вул. Блока, 1 в м. Вінниці припаркованого автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_3 з відбитим лівим дзеркалом заднього виду та пластиковими уламками білого кольору та передання матеріалів до сектору розшуку ДТП; 4) Акт огляду від 31.01.2025 автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_2 , складений майором поліції Артуром Сіваком, згідно якого станом на 31.01.2025 вбачається факт пошкодження в автомобілі Lexus д.н.з. НОМЕР_2 правого бокового дзеркала заднього виду; 5) фотокартки автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_2 , на яких вбачається факт пошкодження правого бокового дзеркала заднього виду з відсутньою частиною білого пластику; 6) фотокартки та відеозапис припаркованого автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_3 червоного кольору, з яких вбачається факт пошкодження лівого бокового дзеркала заднього виду (його руйнування), а також осип пластику білого кольору на місці ДТП; 7) відеозаписи за 28.01.2025 ряду ділянок дороги (узбіччя та проїзної частини).

На відеозаписах факту ДТП не зафіксовано, тому означені відеозаписи не можуть слугувати доказами вчення водієм автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 ДТП з автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_3 , та залишення нею місця ДТП.

Інших доказів, зокрема окремих письмових пояснень ОСОБА_1 , інших учасників дорожнього руху та свідків, відеозаписів самого факту ДТП, поліцейськими, якими складено протоколи, до суду не надано.

Означені докази у своїй сукупності не є достатніми та переконливими на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 ДТП та залишення нею місця ДТП, оскільки не містять відомостей безпосередньо про саму ДТП, її хід та перебіг (на схемі місця ДТП відсутні відомості про другий автомобіль, тобто взагалі не вбачається механізму ДТП, а відеозаписи ДТП відсутні) та відомостей про водія Lexus д.н.з. НОМЕР_2 .

Поряд з цим, протокол про адміністративне правопорушення від 07.02.2025 серії ЕПР1 №240871, складений за ст. 124 КУпАП, містить власноручні письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона стверджує, що: «Не помітила, що допустила контакт з іншим транспортним засобом». Протокол про адміністративне правопорушення від 07.02.2025 серії ЕПР1 №240879, складений за ст. 122-4 КУпАП, містить власноручні письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона стверджує, що: «З протоколом не згодна тому, що не знала, не помітила, що відбулось ДТП, залишити місце ДТП наміру не мала».

З означених пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона не заперечує (допускає) факт вчинення нею 28.01.2025 року ДТП, тобто не спростовує факту керування нею 28.01.2025 автомобілем Lexus д.н.з. НОМЕР_2 , поряд з цим категорично заперечує факт умисного залишення нею місця ДТП, стверджує, що його вчинення не помітила.

За таких обставин, досліджені докази у сукупності з наведеними у протоколах письмовими поясненнями ОСОБА_1 , дають суду підстави вважати доведеним факт вчинення останньою ДТП внаслідок порушення ПДР з пошкодженнями транспортних засобів, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте викликають в суду обґрунтовані сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто умисного залишення місця дорожнього-транспортної пригоди, до якої причетна.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З диспозиції статті 124 КУпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Означена норма є бланкетною, тобто відсилає до конкретних ПДР, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Відповідно до пункту п.2.3.б ПДР: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Відповідно до пункту п.13.1 ПДР: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушила означені норми ПДР, що є у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженнями транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, прямо підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.02.2025 серії ЕПР1 №240871, та опосередковано Актом огляду від 31.01.2025 автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_2 та фотокартками до нього.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вище вказана норма пов`язує настання відповідальності із порушенням конкретної норми Правил дорожнього руху.

Відповідно до пунктуп. 2.10 а ПДР: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди».

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю умисної форми вини.

З пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що вона дійсно не мала умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, так як не помітила, що стала учасником ДТП.

Пошкодження транспортного засобу (лівого дзеркала) не є суттєвим, тому вона об`єктивно могла не помітити факт вчинення ДТП.

Характер незначних пошкоджень дають суду підстави для обґрунтованих сумнівів в тому, що водій ОСОБА_1 усвідомлювала свою причетність до ДТП.

З усього вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не усвідомлювала свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 виключно за ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досягла віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про її неосудність відсутні.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн 60 коп, сплата якого передбачена п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 124, ст. 122-4 статтями 7, 9, 23, 33, 36, 40-1, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: