Справа № 289/2561/24
Номер провадження 3/289/196/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутні, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів непрацюючого,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2024 року серії ААД№746245, 10 грудня 2024 року, о 22 год. 48 хв., на автодорозі М-06 Київ-Чоп 86 км. с. Кочерів Радомишльського району Житомирська обл., ОСОБА_1 , керував ТЗ VOLKSWAGEN CRAFTER, номерний знак НОМЕР_2 , із непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла у темну пору доби. Правопорушення вчинено повторно протягом року ОСОБА_1 13.02.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП (постанова ДП18 752730). Відеофіксація «Motorola ПВ» №475560, 475681, чим порушив вимоги п.31.4.3 в ПДР.

ОСОБА_1 до суду з`явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності. Також просив вказану справу закрити вказуючи на те, що 10.12.2024 року його було зупинено на посту ДПС в с. Кочерів та працівниками поліції було винесено постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн., який гр. ОСОБА_1 відразу на місці за допомогою термінала для сплати штрафів наданого працівниками поліції оплатив, що підтверджується відповідною квитанцією долученою останнім до заяви. Складений адміністративний протокол про подію, яка відбулася 10.12.2024, за ч. 4 ст. 121 КУпАП вважає незаконним.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного» притягнення до відповідальності. Застосування зазначеного конституційного положення не залежить від того, за яким рішенням особу було притягнуто до відповідальності раніше.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі № 300/195/20.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу Верховенства права в Україні.

Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення та на збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частина 4 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, а саме за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; а також керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з приписами ч.ч. 2-4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені положення законодавства вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення повинен складатися у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Однак, вивченням зазначеного протоколу встановлено, що його складено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема у порушення вимог ст. 256 КУпАП, протокол не підписаний зазначеною особою та в ньому відсутній запис про відмову від підписання протоколу, натомість у розділі "підпис особи, яка притягається до відповідальності" вказано "не з`явився, хоча був завчасно повідомлений". Також відсутній підпис про підтвердження роз`яснення особі прав та обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП, та розписка особи на підтвердження вручення примірника протоколу або запис про відмову від його отримання.

Разом з тим, в зазначених матеріалах справи відсутні належні підтвердження про направлення та вручення ОСОБА_1 вказаного повідомлення.

Зазначені обставини вказують на суттєві порушення ст. 256 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в розділі «суть правопорушення» зазначено наявність відеозаписів відеофіксації «Motorola ПВ» №475560, 475681, однак до матеріалів справи зазначені відеозаписи не долучені.

На підставі вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, вказаний протокол судом повертався для належного оформлення. Однак вказані в постанові недоліки в повні мірі усунені не були.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема рапортів складених працівником УПП в Житомирській області, що 10.12.2024 року о 22 год. 48 хв., за порушення п. 31.4.3 в ПДР у відношенні гр. ОСОБА_1 було складено протокол ААД - 746245 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, що прямо суперечить наявному в матеріалах справи листу Управління патрульної поліції в Житомирській області від 16.12.2024 за №18531/41/28/02-2024 на ім`я ОСОБА_2 , в якому вказується, що відносно останнього 10.12.2024 року було винесено постанову серії ЕНА №3640419 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому вказані рапорти не можуть відноситися до належних доказів, оскільки такі можуть бути визнані належними доказами, лише в сукупності з іншими доказами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, окрім «візуального спостереження» працівника поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 вказаного у протоколі адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

У даному випадку для підтвердження допущеного порушення ОСОБА_1 працівник поліції відповідно до ст. 251 КУпАП не був позбавлений можливості надати фото або відеоматеріали події, однак в матеріалах вказаної справи відсутні такі докази.

У свою чергу Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), а також те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ст. 61 Конституції України), суд дійшов висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене суд вважає, що саме по собі складання протоколу, за відсутності інших достовірних доказів, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, не може бути визнано достатнім доказом для підтвердження винуватості останього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що інші докази, які б підтверджували факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК