Справа № 298/161/25
Номер провадження 3/298/137/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Ротмістренко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що раніше до адміністративної відповідальності не притягався, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 223681 від 17.01.2025 17 січня 2025 о 20 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1 , в с.Малий Березний по вул. Центральна, під час повороту ліворуч не подав лівий покажчик повороту, чим своїми діями створив аварійну ситуацію, змусивши водія ОСОБА_2 , який керуючи ТЗ марки Рено Дустер ДНЗ НОМЕР_2 рухався у попутному напрямку, різко гальмувати та змінювати напрямок руху, чим порушив п. 2.3.д. ПДР - створення водієм загрози безпеці дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Водночас подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечує. Справу просить закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

10.03.2025 від захисника ОСОБА_1 - Брітової Е.А. надійшла заява про відкладення судового засідання через зайнятість у іншому процесі.

10.02.2025 захисником ОСОБА_1 - адвокатом Брітовою Е.А., подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, наголошується на ту обставину, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, та не підтверджені належними та допустимими доказами, при цьому уповноваженим органом не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 . При цьому звертається увага в розбіжності щодо зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1, що містяться в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протоколі про адміністративне правопорушення. Також 10.02.2025 захисником ОСОБА_1 - адвокатом Брітовою Е.А., подано заяву, в якій для спростування обставин, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, просить долучити та дослідити в судовому засіданні копію відеозапису подій, які, як зазначає захисник, відбувалися 17.01.2025 в с. Малий Березний по вул. Центральна.

В силу положень ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, не є обов`язковою.

З огляду на ту обставину, що в матеріалах справи містяться заперечення захисника ОСОБА_1, зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, суддя вважає, що справу може бути розглянуто.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

В силу положень ч. 5 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Диспозиція частини 5 статті 122 КУпАП є відсильною нормою з матеріальним складом правопорушення, тобто протиправні діяння визначає шляхом відсилання до ч. ч. 1 - 4 ст. 122 КУпАП, та пов`язує ці протиправні діяння в прямому причинному зв`язку з настанням суспільно-шкідливих альтернативних наслідків: примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість руху; примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити напрямок руху; примушення інших учасників дорожнього руху вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

В ч. ч. 1 - 4 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками; порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди; Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху; перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Відповідно до п. 2. 3. д Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення.

В якості доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 122 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано копію постанови від 17.01.2025 серії ЕНА №3880347 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як убачається з вказаної постанови, часом вчинення правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП зазначено 17.01.2025 23 год. 58 хв.

За таких обставин вказана постанова не може слугувати доказом вчинення ОСОБА_1 діяння, яке могло призвести до наслідків, передбачених в диспозиції ч. 5 статті 122 КУпАП, з огляду на той факт, що діяння, що інкримінується ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223681 від 17.01.2025 мало місце 17.01.2025 о 20 год. 07 хв.

Розбіжність між часом вчинення діяння, зазначеного в постанові від 17.01.2025 серії ЕНА №3880347 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке згідно з вказаною постановою вчинено пізніше на 3 години та 23 хвилини, від діяння, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223681 від 17.01.2025, виключає наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Що стосується інших доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, рапортів службових осіб національної поліції, пояснення ОСОБА_2 , від 17.01.2025, то такі не можуть вважатись об`єктивними доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.

Інших доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч 5 ст. 122 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Що стосується наданого захисником ОСОБА_1 флеш носія з відеозаписом подій, що мали місце 17.01.2025, то суддею такий також не береться до уваги, з огляду на ту обставину, що подія, зафіксована на вказаному відеозаписі, мала місце 17.01.2025 о 19 год. 57 хв., в той час як у протоколі про адміністративне правопорушення йдеться про подію, що мала місце 17.01.2025 о 20 год. 07 хв. Крім того, з вказаного відеозапису не вдається за можливим ідентифікувати марки та номери транспортних засобів, за участю яких відбувалась зафіксована на вказаному відеозаписі пригода, а також осіб, що керували вказаними транспортними засобами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відтак з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, в яких він заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 122 КУпАП, а також у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, які б беззаперечно свідчили про наявність в його діях складу вказаного правопорушення, суддя позбавлена можливості констатувати про наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а отже, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на наведене, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Ротмістренко О.В.