Номер провадження 3/754/833/25
Справа №754/2059/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2025 року

суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.02.2025 до Деснянського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 січня 2025 року серії ЕПР1 №234767, 15 січня 2025 року о 10 годині 50 хвилин в м. Києві по вул. Павла Полуботка, 54, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes Benz Atego, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 січня 2025 року серії ЕПР1 №234775, 15 січня 2025 року о 10 годині 50 хвилин в м. Києві по вул. Павла Полуботка, 54, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes Benz Atego, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП з транспортним засобом Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення правил місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Так, відповідно до пунктів 10.9, 2.10А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у відповідній редакції, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи, що згідно з ч.2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності останнього.

В судовому засіданні захисник Воропай Р.М. зазначив, що після ознайомлення з доказами причетності його підзахисного до ДТП, які містяться у матеріалах справи та надані потерпілою стороною, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнає в повному обсязі. Однак вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, ОСОБА_1 не визнає, оскільки моменту вчинення ДТП він не помітив і не усвідомлював, що відбулось пошкодження іншого транспортного засобу, а відтак у нього не було умислу на залишення місця ДТП.

Так, відповідно до наданих захисником пояснень та письмових пояснень ОСОБА_1 , 15 січня 2025 року о 10 годині 50 хвилин в м. Києві по вул. Павла Полуботка, 54, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes Benz Atego, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджав з місця вигрузки товару, при цьому рухаючись заднім ходом він користувався сторонньою допомогою, тобто інша особа допомагала йому виїхати на дорогу з прилеглої до місця вигрузки території. При цьому ОСОБА_1 не помітив ДТП, про пошкодження транспортного засобу йому не повідомили ні особа, яка допомагала виїхати, ні охоронник, який здійснює пропуск транспортних засобів на територію вигрузки. У зв`язку з чим ОСОБА_1 не мав і не міг мати жодного умислу на залишення місця ДТП, оскільки пошкодження на транспортному засобі Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить Державному науково-виробничому підприємству «Картографія», були виявлені через деякий час після ДТП, що підтверджується відеозаписом, наданим потерпілою стороною. У зв`язку з наведеним захисник просить закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні представник потерпілого - Державного науково-виробничого підприємства «Картографія» Кіфа І.О. погодилась з доводами, зазначеними захисником Воропаєм Р.М, просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження стосовно останнього за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення від 31 січня 2025 року серії ЕПР1 №234775, складеного стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, 15 січня 2025 року о 10 годині 50 хвилин в м. Києві по вул. Павла Полуботка, 54, керуючи автомобілем Mercedes Benz Atego, державний номерний знак НОМЕР_1 , він здійснював доставку меблів за зазначеною адресою, заїхавши на територію підприємства, у зв`язку з перебуванням на території значної кількості автомобілів, йому було складно доїхати до місця вигрузки та за допомогою представника підприємства, йому вдалось туди дістатись. Після вигрузки представник підприємства також допоміг йому виїхати та залишити дану територію, жодних претензій та повідомлень про те, що він пошкодив якийсь автомобіль йому не виказували, у зв`язку з чим він поїхав у інших справах. Від`їхавши на значну відстань від місця вигрузки, йому зателефонувала невідома особа та повідомила, що він пошкодив належний підприємству транспортний засіб, про що він невідкладно повідомив своє керівництво, яке йому надало вказівку їхати далі, оскільки це можуть бути шахраї. Про те, що він зачепив транспортний засіб йому не було відомо, оскільки автомобіль має великі габарити та момент скоєння ДТП він не відчув.

На відеозаписах з камер вуличного спостереження, наданих потерпілою стороною в судовому засіданні, не зафіксовано момент вчинення ДТП ОСОБА_1 , що не дозволяє встановити факт його обізнаності про вчинене ДТП. Разом з тим, обстановка на території підприємства, положення автомобілів до моменту заїзду ОСОБА_1 на вигрузку та після його виїзду, невелика ширина дороги для заїзду автомобілів, яка унеможливлює заїзд одночасно двох автомобілів, характер пошкоджень автомобіля потерпілої сторони, свідчать про те, що ДТП було скоєно саме ОСОБА_1 .

Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини, письмові пояснення ОСОБА_1 та письмові пояснення представника потерпілого, відеозапис наданий потерпілою стороною, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за порушення пункту 2.10А Правил дорожнього руху, а саме у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Однак, при судовому розгляді справи не встановлено будь-яких порушень зазначеного пункту Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 , про які вказано у протоколі, оскільки він не був обізнаний про вчинення ним ДТП та не мав умислу на залишення місця пригоди, що підтверджується тим, що останній при виїзді з території підприємства користувався допомогою сторонньої особи, а саме представника підприємства, який теж не помітив моменту дорожньо-транспортної пригоди, а також тим, що пошкодження на транспортному засобі Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2 , були виявлені представниками підприємства через значний проміжок часу, після залишення території ОСОБА_1 .

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom) від 14 березня 2002 р., заява № 46477/99, у якій ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, який є застосовним і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року в справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно з яким винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». При цьому, як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оскільки в суді не було встановлено порушень водієм автомобіля Mercedes Benz Atego, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 п. 2.10А Правил дорожнього руху, провадження по притягненню до адміністративної відповідальності останнього за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виноситься постанова про закриття провадження.

Таким чином суд вважає, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення від 31 січня 2025 року серії ЕПР1 №234767, складеного стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд зазначає наступне.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його винуватість підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №234767 від 31.01.2025 року;

- даними схеми місця ДТП від 15.01.2025 року;

- даними письмових пояснень ОСОБА_2 від 15.01.2025 року;

- даними рапорту поліцейського в.1 р.2 б.2 п.2 (з ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції Литвиненка В. від 15.01.2025 року;

- даними письмових пояснень ОСОБА_1 від 31.01.2025 року.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд з`ясував обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю зібраними по справі доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які оцінено судом у відповідності до норм ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284, 291, 124, 122-4 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві, код бюджетної класифікації доходів - 21081300, Одержувач: УК у Деснянському районі/Деснянський район, Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок отримувача UA0026001.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 1700 (тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.Л. Банах