Номер провадження: 33/813/679/25
Номер справи місцевого суду: 503/104/25
Головуючий у першій інстанції Калашнікова Т. О.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 23 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн, а також стягнуто судовий збір у сумі 650,60 грн.

Згідно з оскарженою постановою, 19 січня 2025 року, о 16 год. 25 хв., ОСОБА_1 , групою осіб разом із ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , незаконно намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн 0275/01 на напрямку с.Сергіївка (Україна) - с.Василівка (Республіка Молдова) на відстані до 5000 метрів від лінії державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України з документами, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України», тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що справа розглянута судом першої інстанції без його участі, про дату, час та місце судового розгляду він належним чином не повідомлявся, копію постанови отримав 07.02.2025 року.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, які саме протиправні дії він вчинив під час нібито спроби незаконного перетину державного кордону в межах контрольованого прикордонного району, де був фактично затриманий, оскільки місце затримання знаходиться на відстані більше 5000 метрів від державного кордону. Апелянт зазначає, що сам по собі факт перебування особи на певній відстані від державного кордону, не може свідчити про намір особи незаконно перетнути державний кордон.

До початку судового засідання ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно положень ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Зі змісту мотивувальної частини оскарженої постанови місцевого суду вбачається, що справа була розглянута без участі ОСОБА_1 .

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, коли саме ОСОБА_1 отримав копію оскарженої постанови та ознайомився з її змістом.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП протокол об адміністративне правопорушення є найважливішим процесуальним документом в якому фіксується сутність вчиненого правопорушення, який у свою чергу є підставою для подальшого провадження справи у суді. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Наведені обставини дають право уповноваженій особі складати протокол про адміністративні правопорушення невідкладно після вчинення правопорушення, а також за наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому, зокрема його суб`єктивної та об`єктивної сторони.

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Диспозиція ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.2 ст. 204-1 КУпАП полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, зокрема вчинені групою осіб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити чи навмисно особа перетнула державний кордон України у незаконний спосіб.

Охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Державний кордон України це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, визначає межі державної території України, просторові рубежі дії державного суверенітету України. Охороною Державного кордону України займається Державна прикордонна служба України.

Згідно протоколу ПдРУ №000303Е, 19 січня 2025 року, о 16 год. 25 хв., ОСОБА_1 , групою осіб разом із ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , незаконно намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн 0275/01 на напрямку с.Сергіївка (Україна) - с.Василівка (Республіка Молдова) на відстані до 5000 метрів від лінії державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України з документами, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

Обґрунтовуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, місцевий суд послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №000303Е від 19 січня 2025 року, в якому зазначені дані про особу ОСОБА_1 та відомості про обставини вчиненого ним правопорушення. Протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень щодо його змісту, зокрема фактичних обставин правопорушення. При цьому, ОСОБА_1 відмовився від дачі письмових пояснень на підставі ст.63 Конституції України (а.с.2, 6);

- рапорт сержанта з матеріального забезпечення-начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) майстер-сержанта ОСОБА_4 , відповідно до якого військовослужбовець здійснював охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль». За результатами перевірки оперативної інформації ПОРВ, на західній околиці с.Сергіївка (Україна) с.Василівка (Республіка Молдова), було виявлено громадянина України ОСОБА_5 , який в групі осіб з громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , намагались перетнути державний кордон на вихід з України в Республіку Молдова в обхід встановлених пунктів пропуску (а.с.3);

- схему затримання від 19 січня 2025 року щодо спроби групою осіб незаконного перетинання державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова в обхід встановлених пунктів пропуску ДКУ. Дана схема підписана ОСОБА_1 без зауважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП підтверджується зібраними доказами, які є належними та допустимим, що свідчить про законність та обґрунтованість рішення місцевого суду.

Суд звертає увагу, що апеляційна скарга не містить достатньо обґрунтованих доводів, які б спростовували висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску через державний кордон України за викладеними в протоколі обставинами.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у нього наміру незаконно перетинати державний кордон за викладених в протоколі обставин, зокрема його твердження стосовно того, що його виявлення прикордонниками на відстані 5 км від державного кордону України з Республікою Молдова, не утворює об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, колегія суддів оцінює критично з огляду на таке.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, до суду не з`явився, додаткових пояснень не надав, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , місцем проживання якого є м. Вінниця, не зазначив раціонального пояснення щодо причин свого перебування в пішому порядку з закордонним паспортом, у групі з іншими трьома чоловіками призовного віку, в Одеській області, 19 січня 2025 року, в темну пору доби (16 год 25 хв), на відкритій місцевості в районі прикордонного знаку №0275/01, тобто безпосередньо поблизу лінії державного кордону України в напрямку Республіки Молдова поза межами пунктів пропуску.

Апеляційний суд також враховує те, що ОСОБА_1 не надано, а в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про протиправність дій уповноважених осіб прикордонної служби при затриманні ОСОБА_1 та під час оформлення відносно нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 апеляційному суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що після складання протоколу відносно нього, він звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами про незаконність дій прикордонного наряду під час подій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та складання протоколу, або оскаржував такі дії у передбаченому законом порядку.

Матеріали справи не містять відомостей стосовно того, що працівниками прикордонної служби під час складання протоколу, а судом першої інстанції під час розгляду справи, було не забезпечено право ОСОБА_1 на захист.

При цьому, в своїй заяві від 19.01.2025 року, під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в місцевому суді, просив розглядати справу за його відсутністю та зазначив про визнання вини у спробі незаконного перетину державного кордону, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення (а.п.4).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази, підтверджують відомості викладені в протоколі та доводять вину правопорушника.

Доводи апелянта про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, які зафіксовані працівниками прикордонної служби.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кодимського районного суду Одеської області від 23 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 23 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 . визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський