Справа № 761/3619/25
Провадження № 3/761/1421/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин Василь Олександрович, за участю: представника адвоката Бахарєва М.А. - адвоката ОСОБА_4., захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 - адвоката Акопян М.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Ради адвокатів Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (адреса за місцем роботи: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17),

за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

У січні 2025р. до Шевченківського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд) за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДН №4, який складений 14 січня 2025р. уповноваженою особою на складання адміністративних протоколів, членом Ради адвокатів Донецької області Коником Г.В. (далі по тексту - уповноважена особа), 02 січня 2025р. адвокат Бахарєв М.А., надаючи правову допомогу адвокату ОСОБА_4. в межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Донецької області (відкрите за заявою посадової особи Фонду ОСОБА_2 ) у відповідності до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся до посадової особи Фонду ОСОБА_2 з адвокатським запитом.

Як зазначено у протоколі, листом від 07 січня 2025р. за вх. №60-158/25 за підписом заступника директора-розпорядника Фонду ОСОБА_2 в надані інформації у відповідь на вищезгаданий адвокатський запит було фактично відмовлено, не надано запитуваних документів. Така відмова є неправомірною. При цьому, у протоколі вказано, що протиправна поведінка ОСОБА_2 полягає у скоєнні повторних аналогічних правопорушень протягом року, встановлених судовими рішеннями (постанова Київського апеляційного суду від 25 листопада 2024р. у справі №761/28460/24), а отже, в діях особи, відносно якої складено адміністративний протокол наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

17 лютого 2025р. ОСОБА_2 подано до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносного останнього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Свою позицію останній обґрунтовував тим, що адвокатський запит від 02 січня 2025р. оформлений з порушенням вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність, оскільки:

- адвокат звернувся з адвокатським запитом до неналежного адресату - посадової особи Фонду, який є установою, в той час, як адвокатські запити, в розумінні ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», можуть адресуватись лише до установи Фонду, як до юридичної особи.

- запитувані у адвокатському запиті копії документів не відносяться до документів, необхідних адвокату Бахарєву М.А. для надання правничої допомоги своєму клієнту - адвокату ОСОБА_4., оскільки дисциплінарне провадження, в межах якого надається правова допомога адвокату ОСОБА_4., відрите на підставі скарги, яка подана фізичною особою, а не посадовою особою Фонду.

Крім того, ОСОБА_2. у своєму клопотанні зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення міститься недостовірна інформація про те, що адвокат Бахарєв М.А. надає правову допомогу у межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Донецької області, яке відкрите на підстави заяви ОСОБА_2 , в той час, станом на 01 січня 2025р. у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Донецької області не перебувало та не перебуває жодного дисциплінарного провадження за заявою/скаргою ОСОБА_2 відносно адвоката ОСОБА_4. Також, адміністративний протокол складено не уповноваженою особою без наявності відповідної належної заяви адвоката Бахарєва М.А. Крім того, у протоколі відсутній підпис ОСОБА_2 , не роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, що є порушенням вимог, встановлених законом щодо форми і змісту протоколу, як і зазначені персональні дані останнього (дата народження, місце народження, місце реєстрації) без його згоди, що є порушенням ст.ст. 6, 8 Конвенції про захист прав людини та основоложних свобод.

До судового засідання ОСОБА_2 скеровано до суду клопотання, у якому останній просив здійснювати розгляд зазначеної справи у його відсутність, проте за участі його захисника адвоката Акопян М.А.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат Акопян М.А. просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносного останнього за ч. 9 ст. 212-3 КУпаП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у відповідному клопотанні підзахисного.

Присутні в судовому засіданні адвокат Бахарєв М.А. та його представник адвокат ОСОБА_4. підтримали заяву про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-2 КУпАП ОСОБА_2 , просили суд притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 43) рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Частиною 5 ст. 212-3 КУпАП визначений склад правопорушення за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Разом з тим, ч. 9 ст. 212-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 1 - 8 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави стверджувати те, що неправомірна відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит, неповне надання інформації на адвокатський запит, надання інформації на адвокатський запит, що не відповідає дійсності є самостійними складами зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до названого Закону.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктом правопорушення може бути лише посадова особа.

Так, за змістом положень ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Суд зауважує, що згідно п. 4) ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, при перевірці обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що 02 січня 2025р. адвокат Бахарєв М.А., надаючи правову допомогу адвокату ОСОБА_4. в межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області (відкрите за заявою ОСОБА_3 ) у відповідності до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся до директора - розпорядника Фонду Ольги Білай з адвокатським запитом з проханням надати останньому копію положення про департамент правового забезпечення Фонду (оскільки скаржник ОСОБА_3 є посадовою особою Фонду, а саме: начальник відділу судового супроводження з проблемних питань управління судово-претензійної роботи департаменту правового забезпечення), з метою підготовки, збору документів, які будуть предметом дослідження в межах вищезгаданого дисциплінарного провадження.

У відповідь на вказаний адвокатський запит заступником директора-розпорядника Фонду ОСОБА_2 надіслано лист - відповідь №60/158 від 07 січня 2025р., в якій останній зазначив, що адвокат звернувся з адвокатським запитом до неналежного адресату - посадової особи Фонду (установи), в той час, як адвокатські запити, в розумінні ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», можуть адресуватись лише до установи Фонду, як до юридичної особи. Також, у вказаному листі було зазначено, що адвокатом не вмотивовано й не обґрунтовано отримання запитуваної інформації.

Суд наголошує, що у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення від 14 січня 2025р. зазначено, що адвокат звернувся до посадової особи Фонду ОСОБА_2 (заступника директора-розпорядника Фонду), в той час, як у адвокатському запиті зазначено іншого адресата - посадову особу Фонду Білай Ольгу (директора-розпорядника Фонду).

Крім того, у протоколі зазначено, що адвокат Бахарєв М.А. звернувся із відповідним адвокатським запитом, надаючи правову допомогу адвокату ОСОБА_4 у межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Донецької області, яке відкрите на підставі заяви ОСОБА_2 , в той час, як у адвокатському запиті від 02 січня 2025р., адвокатом вказано, що останній надає правову допомогу адвокату ОСОБА_4 у межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області, відкрите на підставі заяви ОСОБА_3 .

При цьому, у матеріалах справи містяться відомості, що станом на 01 січня 2025р. у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Донецької області не перебувало та не перебуває жодного дисциплінарного провадження за заявою/скаргою ОСОБА_2 відносно адвоката ОСОБА_4.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що виклад обставин, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення від 14 січня 2025р. та відомості, викладені у адвокатському запиті від 02 січня 2025р. є відмінними в частині зазначення суб`єкта, якому було адресовано адвокатський запит та інформації, в межах яких правовідносин адвокатом здійснювалось надання правової допомоги клієнту.

Разом з тим, слід зазначити те, що уповноваженоою особою складено адміністративний протокол від 14 січня 2025р. на підставі заяви адвоката Бахарєва М.А. від 07 січня 2025р. про складання адміністративного протоколу, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , у зв`язку із неправомірною відмовою останнього у наданні відповіді на адвокатські запити від 24 грудня 2024р. та 26 грудня 2024р.

Тобто з наведеного слідує, що уповноваженою особою було складено адміністративний протокол від 14 січня 2025р. відносно ОСОБА_2 на підставі некоректної та неналежним чином зформованої заяви адвоката, враховуючи те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначений виклад обставин, щодо неправомірної відмови у наданні відповіді на адвокатський запит від 02 січня 2025р.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не було зроблено (не складено вчасно протокол і не вручено особі).

В протоколі зазначено, що 13 січня 2025р. уповноваженою особою посадовій особі Фонду ОСОБА_2 було направлено через скриньку поштової кореспонденції Фонду лист запрошення прибути 14 січня 2025р. о 10 год. 00 хв. для складання відносно останнього адміністративного протоколу, однак ОСОБА_2 у визначений час не з`явився.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання листа запрошення для складення протоколу ОСОБА_2 та відповідно, як наслідок, передбаченого КУпАП роз`яснення прав останньому, визначених ст. 268 КУпАП, при складанні протоколу не було здійснено.

Тобто адміністративний протокол складено без участі та присутності ОСОБА_2 та він не містить підпису останнього.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складений із порушенням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП. Відтак, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, а саме - повторна протягом року неправомірна відмова в наданні інформації у відповідь на адвокатський запит, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Окрім того, виходячи із системного аналізу змісту ст.ст. 7, 245, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначається суть адміністративного правопорушення, тобто суд діє лише в межах доводів зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978р. та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011р. Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

А відтак даний адміністративний матеріал підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.ч. 5, 9 ст. 212-3, ст.ст. 27, 33, 247, 254, 256, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: