Справа № 444/615/25
Провадження № 3/444/441/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши справу у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Рава-Руської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення - уродженець АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 27.10.2017 року, орган Лисичанський відділ Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,-

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

12.02.2025 року приблизно о 20 год. 40 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська», який знаходиться в межах Рава-Руської ОТГ на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща було виявлено громадянина, який пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина Держави Ізраїль для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 06.11.2024 року уповноваженим органом Держави Ізраїль на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що особа є громадянином України, що підтверджує паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 27.10.2017 року, орган Лисичанський відділ Управління Державної міграційної служби України в Луганській області. Тому використання паспорта громадянина Держави Ізраїль громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є порушенням, який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України" у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, та своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01.1995 року №57, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак останній на адресу суду подав письмову заяву, в якій зазначив, що свою провину визнає, та таких порушень більше не допустить.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Підстав для відкладення розгляду справи немає.

А тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 328924 від 12.02.2025 року;

- рапортами інспекторів державної прикордонної служби України від 12.02.2025 року;

- копією витягу з ДМС про отримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 27.10.2017 року, орган Лисичанський відділ Управління Державної міграційної служби України в Луганській області;

- копією паспорта громадянина Держави Ізраїль для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 06.11.2024 року уповноваженим органом Держави Ізраїль на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст.4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Із Витягу з постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянам" встановлено, що ці Правила з урахуванням вимог Законів України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну", "Про державний кордон України" і "Про Державну прикордонну службу України", Митного кодексу України, інших законодавчих актів України визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону. Перетинання громадянами України (далі - громадянами) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон (далі - пункти пропуску) за документами на право виїзду з України і вїзду в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон (загальногромадянський закордонний паспорт); дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїздний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Оскільки початком здійснення прикордонного контролю є момент подання особою паспортного документу для перевірки, факт надання громадянином України паспортного документу громадянина іноземної держави кваліфікується як спроба незаконного перетинання державного кордону України, так як даний документ не може вважитися відповідним, тобто адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП правильно.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушника, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше, її майновий стан.

Обставин, які б обтяжували або помякшували відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Санкція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу або адміністративний арешт.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" становить 3028, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 40-1, ч.1 ст.204-1, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (уродженець АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 27.10.2017 року, орган Лисичанський відділ Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) - 605 /шістсот п'ять/ грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Олещук М. М.