Номер провадження: 33/813/164/25
Номер справи місцевого суду: 504/1623/24
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Трачука Віктора Васильовича

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 30.03.2024 о 08:50 год за адресою: Одеська область, Старокиївське шосе, 21 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення заборони керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння, передбаченого п. 2.5. Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 23 жовтня 2024 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що:

1) огляд на стан наркотичного сп`яніння проходив без залучення двох свідків;

2) акт огляду на стан сп`яніння поліцейським не складався;

3) з відеозапису нагрудної камери не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що зазначаються у акті;

4) не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, а пройшов його;

5) не було роз`яснено права, що передбачені ст. 268 КУпАП;

6) не роз`яснено, що апелянт зобов`язаний прибути до закладу охорони здоров`я і що наслідком відмови буде складання адміністративного протоколу за ухилення від проходження;

7) з відеозапису вбачається, що о 09 год 29 хв фактично закінчено складання адміністративного протоколу, і після консультації щодо своїх прав та обов`язків, о 09 год 24 хв повідомив, що не проти того, щоб пройти огляд у закладі охорони здоров`я;

8) відповідно до висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР, що був складений 30.03.2024 о 14:30 год, вбачається, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння та просить долучити його, оскільки висновок направлявся до суду першої інстанції, однак був втрачений.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Трачук В.В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне право-порушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час про-ведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане свідчить про надання такому доказу, як відеозапис з нагрудної камери, ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 648517 від 30.03.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 30.03.2024, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився; відеозаписом, що міститься на компакт-диску у матеріалах справи, за результатом дослідження, знайшли своє підтвердження обставини вчинення правопорушення, викладені у фабулі протоколу, зокрема з відеозапису встановлено, що після встановлення особи ОСОБА_1 працівником в ході огляду автомобіля, телефону та сумки, запропоновано працівником поліції ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад на Воробйова, оскільки є підозри (без конкретизації, 09:01:10), далі повідомлено про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушена координація та зіниці, що не реагують на світло (09:01:56). Згідно таймінгу о 09:02:20 ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичній установі, оскільки тиждень тому вже проходив огляд на стан сп`яніння та на це витрачається багато часу, а він поспішає. Після цього працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. В подальшому зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно таймінгу о 09:24:30, ОСОБА_1 повідомив, що все ж таки краще поїхати до лікарні, на що поліцейським було роз`яснено, що у зв`язку з його відмовою від проходження огляду протокол про адміністративне правопорушення вже складено, однак у медичний заклад він може самостійно поїхати. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, отримувати протокол про адміністративне правопорушення також відмовився.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 648517 від 30.03.2024, яким зафіксовано, що 30.03.2024 о 08:50 год за адресою: Одеська область, Старокиївське шосе, 21 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив 2.5. Правил дорожнього руху України. До протоколу додається: ПВР 470414, направлення. В графі роз`яснення прав та повідомлення щодо розгляду справ від підпису відмовився. Також відмовився від підпису протоколу (а.с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2024, огляд якого не проводився; (а.с. 4)

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, який було оглянуто в ході розгляду справи, яким підтверджено, що працівники поліції запропонували поїхати на Воробйова для здачі аналізів, на що ОСОБА_1 сказав, що їздив туди тиждень назад. Потім поліцейські провели поверхневий огляд автомобіля з дозволу ОСОБА_1 та знову запропонували поїхати, оскільки є деякі підозри, на що ОСОБА_1 сказав: «Я не буду никуда ехать» (мовою оригіналу) (09:02:22 хв). Поліцейський сказав: «Вы понимаете, что будет составлен протокол?!» і пропонує знову поїхати на Воробйова, однак ОСОБА_1 сказав: «Никуда я не поеду» (09:03:46 хв), потім поліцейський роз`яснив, що буде складений протокол (09:03:48 хв).

Щодо посилання скаржника на те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проходив без залучення двох свідків, апеляційний суд вважає вказані доводи неспроможними з огляду на наступне.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане цілком узгоджується із вимогами ч. 3 ст. 266 КУпАП, якою внормовано огляд особи у медичному складі у разі незгоди з результатами проведеного на місці огляду або відмови від такого.

До матеріалів справи долучена відеозапис з портативних відеореєстраторів № ПВР 470414, посилання на яке містяться в протоколі.

Враховуючи те, що обставини, викладені в протоколі серії ААД № 648517 від 30.03.2024, фіксувалися спеціальними технічними засобами, працівники поліції, в силу вимог ст. 266 КУпАП України та Інструкції № 1395 від 07.11.2015, не були зобов`язані залучати свідків для підтвердження факту відмови від проходження медичного огляду.

Тому з огляду на наявність в матеріалах справи вищевказаних відеозаписів, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення, залучення свідків в даному випадку не було передбачене.

Крім того, відеозапис, долучений до справи, містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи, що акт огляду на стан сп`яніння поліцейським не складався, суд не бере до уваги, оскільки такий огляд не проводився.

Доводи, що з відеозапису нагрудної камери не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, є необґрунтованими, та слід зауважити, що відповідно до п. 12 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 поліцейський керуючись суб`єктивним критерієм сприйняття щодо перебування особи в стані сп`яніння на підставі виявлення ним відповідних ознак такого сп`яніння направляє особу до медичного закладу.

Оскільки у ОСОБА_1 поліцейським було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд, поліцейським обґрунтовано запропоновано проїхати ОСОБА_1 на освідування.

Крім того, проглянутим в суді записом встановлена поведінка ОСОБА_1 , яка вочевидь не відповідала обстановці та подіям, що відбувалися, оскільки працівники поліції, діючи в межах наданих їм повноважень, поводилися чемно, вели розмову рівним тоном, натомість сам ОСОБА_1 був знервований, висловлювався нецензурно неодноразово.

Доводи, що не роз`яснено, що апелянт зобов`язаний прибути до закладу охорони здоров`я і що наслідком відмови буде складання адміністративного протоколу за ухилення від проходження, спростовується дослідженим відеозаписом, згідно якого поліцейський повідомив, що буде складений протокол за ст. 130 КУпАП (09:03:48 хв).

Щодо того, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, про що о 09 год 24 хв повідомив поліціянтів.

Таке мало місце після неодноразової (08:49:48 ( ОСОБА_1 обурювався, казав, що в нього мало часу і він вже був там тиждень назад), 09:01:46, 09:03:48 год) відмови від проходження огляду, ОСОБА_1 згодом (о 09:24:29) повідомив, що не проти пройти огляд, тобто за сплином 21 хвилини після своєї останньої категоричної відмови та складення протоколу.

Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.

Отже, оскільки склад правопорушення вже був відбулим і зафіксований шляхом складення протоколу про адміністративне правопорушення, то наступне погодження ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу (за сплином 36 хвилин після зупинки) не спростовує наявного складу.

Доводи, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, а пройшов його, оскільки особа притягається до відповідальності за порушення вимог п. 2.5. ПДР, і на склад адміністративного правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП) не впливає наступне встановлення відсутності у особи наркотичного сп`яніння. Вказане мало бути враховане лише у разі притягнення особи за порушення п. 2.9.а ПДР - за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд не бере до уваги доданий ОСОБА_1 висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР, оскільки розглядається саме факт відмови від проходження, а не відповідність результатів.

Апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , що не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, однак його право було реалізоване в суді першої інстанції, шляхом подачі заяв та клопотань, а також в суді апеляційної інстанції шляхом апеляційного оскарження.

Всупереч доводам апеляційної скарги суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності складу адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вищенаведеними матеріалами справи.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова