Справа№464/47/25
пр. № 3/464/222/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Варениці Р.Б.,

за участю: захисник Шаповалов М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою? АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 27.12.2024 о 09.09 год. на вул. Пимоненка, 32 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

24.02.2025 на адресу суду надійшли письмові заперечення, подані захисником Шаповаловим М.С., відповідно до яких просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Заперечення обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнає, оскільки не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, наркотичних засобів не вживав. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння погодився, однак був згоден пройти такий на місці події, у чому працівники поліції йому відмовили, вказавши, що такий огляд можливо пройти лише в медичному закладі в м. Львові. Проте, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 поспішав на роботу, відмовився їхати до медичного закладу, після чого працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення. В подальшому, ОСОБА_1 , отримавши консультації правового характеру, повідомив поліцейським, що таки бажає проїхати в медичним заклад задля проходження огляду на стан сп`яніння, однак отримав відмову, оскільки інспектори уже розпочали оформлення адміністративних матеріалів та не вважали його згоду правомірною. Після складання протоколу, працівники поліції не відсторонились ОСОБА_1 від керування автомобілем. Звертає увагу суду на те, що 05.01.2025 ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції з аналогічних підстав, проте з ними останній все таки ж таки погодився проїхати до медичного закладу, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, результат якого був негативним. Таким чином зазначає, що 05.01.2025 огляд показав, що порушник не перебував в стані наркотичного сп`яніння, між такими подіями пройшов тиждень, а наркотичні засоби тримаються в організмі до 2ох місяців з моменту їх вживання, існує висока ймовірність того, що 27.12.2024 ОСОБА_1 також не перебував в стані сп`яніння. Захисник вважає, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а тому не мав виконувати незаконних вимог працівників поліції. Враховуючи те, що протокол складено з порушенням норм матеріального та процесуального права, провадження у справі підлягає закриттю.

Захисник Шаповалов М.С. в судовому засіданні подані письмові заперечення підтримав в повному обсязі та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 жодного разу в судові засідання не з`являвся, будучи повідомленим належним чином, причин неявки суду не повідомляв, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не скеровував.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі, зокрема, відмови особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 27.12.2024 о 09.09 год. на вул. Пимоненка, 32 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог наведеного положення Правил дорожнього руху, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 7 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №206134 від 27.12.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого 27.12.2024 ОСОБА_1 , а також зазначено, що подія фіксувалась на нагрудні відеореєстратори;

-даними копії постанови серії ЕНА №3736790 від 27.12.2024 відносно ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП;

-даними відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, на яких зафіксована подія, що мала місце 27.12.2024;

-даними направлення на огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 27.12.2024, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлено наступні ознаки сп`яніння: : зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук; від огляду ОСОБА_1 відмовився;

-даними письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 27.12.2024, відповідно до яких зазначив, що був зупинений працівниками поліції, у зв`язку із неробочою лампочкою підсвітки номерного знака, які запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що відмовився, оскільки не вбачав для цього підстав та поспішав на роботу;

-даними рапорта від 27.12.2024.

З урахуванням вищевикладеного, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, оскільки, докази, як окремо, так і в сукупності, доводять його вину, зокрема, що останній 27.12.2024 о 09.09 год. на вул. Пимоненка, 32 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Будь-яких доказів, які б спростовували зібрані в ході судового розгляду фактичні дані, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисником не надано.

Крім того, оцінюючи заперечення сторони захисту в частині того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці та, в подальшому, у лікаря-нарколога в медичному закладі, суддя зважає на те, що в ході дослідження доказів, зокрема відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, вбачається, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП, працівником поліції у останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме у лікаря-нарколога в медичному закладі, на що ОСОБА_1 заперечив та вказав, що поспішає на роботу та не вбачає жодних підстав вважати, що у нього наявні ознаки будь-якого сп`яніння. В подальшому, працівниками поліції складено адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема протокол ЕПР1 №206134 від 27.12.2024, роз`яснено йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено про місце розгляду справи. Будь-яких заперечень щодо наведених обставин ОСОБА_1 працівникам поліції не висловлював, так само як і не повідомляв їх про згоду пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці події та намір в подальшому проїхати з ними в медичний заклад для проведення відповідного огляду.

Суддя звертає увагу на те, що матеріалами відеозапису зафіксовано, що працівники поліції, в порядку ст. 260 КУпАП вжили заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, шляхом відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, у зв`язку із чим заперечення захисту в цій частині не заслуговують на увагу.

Щодо доводів сторони захисту про безпідставну зупинку працівниками поліції Лося О.В., суддя зазначає про те, що в матеріалах справи міститься копія постанови серії ЕНА №3736790 від 27.12.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Даних про те, що така постанова була оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та скасована у порядку, встановленому чинним законодавством, матеріали справи не містять, у зв`язку із чим такі доводи не заслуговують на увагу.

Незважаючи на те, що відеозапис з відеореєстратора №471664 містить технічні неполадки щодо належного відтворення звуку, відеозаписи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, з нагрудного відеореєстратора №471088 містить усі обставини, необхідні для встановлення обставин події, що є предметом розгляду, що виключає будь-які сумніви щодо оцінки тих подій, які зафіксовані на записі.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, суддя бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, які виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою, а невизнання ОСОБА_1 винуватості суддя оцінює критично, як спосіб захисту, та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Зважаючи на наведене, приходжу до висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є доведеним, його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення суддя враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору суддею не встановлено, таким чином з ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. ст. 9, 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Повне судове рішення складено 03 березня 2025 року.

Суддя Сабара Л.В.