Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1604/22 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Номер провадження №33/4805/3/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Жмуцького М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 березня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 17.07.2022 о 20:05 годині в с. Торчин Житомирської області по вулиці Слобода керував транспортним засобом Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, під час руху ОСОБА_1 помітив маршрутний транспортний засіб, наздогнав його, взяв до рук сокиру та наніс один удар по дзеркалу маршрутного транспортного засобу, після цього наніс один удар в обличчя водію вказаного транспортного засобу, після чого водій маршрутного транспортного засобу викликав працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Жмуцький М.В. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що висновок за результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки він суперечить вимогам відповідної Інструкції, а також відеозапис події є не належним та допустимим доказам.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Жмуцького М.В., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 17.07.2022 відповідно до якого ОСОБА_1 17.07.2022 о 20:05 годині в с. Торчин Житомирської області по вулиці Слобода керував транспортним засобом Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря № 113 від 17.07.2022, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); висновком медичного огляду КНП «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради від 17.07.2022, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_1 від 17.07.2022 (а.с. 7); відеозаписом обставин події.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що уповноваженими особами були порушені його права під час оформлення матеріалів справи та проведення огляду, оскільки в наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, під час огляду ОСОБА_1 не встановлено. Посилання апелянта на ту обставину, що передчасно заповнили та підписали висновок, без результатів лабораторного дослідження крові не виходять за межі припущень захисника та не впливають на правильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 і не викликають сумнівів у належності та допустимості зазначеного документу, як доказу, що підтверджується сукупністю інших доказів, які зафіксовані за допомогою технічних засобів. Так, вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно визнавав факт керування ним автомобілем, не заперечував вживання перед цим невеликої кількості спиртних напоїв. Наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, де цей огляд і пройшов без будь-яких зауважень до дій працівників поліції чи лікарів. Зупинка автомобіля ОСОБА_1 відповідала вимогам п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» - якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення та як вбачається із відеозапису, о 20:50 годині 17.07.2022 працівники поліції прибули на місце події за викликом водія маршрутного транспортного засобу, який розповів, що їхав по дорозі, його підрізав водій ОСОБА_1 , взяв сокиру і вдарив по дзеркалу транспортного засобу, при цьому ОСОБА_1 розповів працівнику поліції, що рухаючись по дорозі за маршрутним транспортним засобом, водій якого не дивиться в дзеркала заднього та бокового виду, ОСОБА_1 «моргав» фарами водію маршрутного транспортного засобу, однак останній говорив по телефону, потім ОСОБА_1 обігнав вказаний транспортний засіб та сокирою розбив йому дзеркало, також підтвердив на відеозаписі, що наніс удар водію маршрутного транспортного засобу в обличчя.

Щодо апеляційних доводів про те, що відповідно до протоколу правопорушення виявлено о 20:05, а відеозапис розпочато о 20:50, апеляційний суд зазначає, що із вказаних матеріалів вбачається, що до поліції надійшов виклик водія маршрутного транспортного засобу про вказану подію, а з відеозапису вбачається, що поліція прибула на місце події лише о 20:50, тому вказаний час зазначений у протоколі.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відеофіксація є не належними та допустимими доказами, оскільки згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону «Про національну поліцію» (далі Закон) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення, тому у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо достовірності наявних відеозаписів у матеріалах справи, крім того сам апелянт не ставить під сумнів зафіксовані події на відеозаписах, не вказує про їх монтаж або підробку. Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи. При цьому відсутність в матеріалах справи технічних характеристик приладу (приладів), на який проводилася відеозйомка, не спростовує об`єктивність інформації, яка зібрана за допомогою зазначеного приладу (портативний відеореєстратор та реєстратор, встановлений всередині службового автомобіля (а.с. 2)). Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на відеоматеріали, що додаються до нього.

Заявлене в суді апеляційної інстанції адвокатом клопотання про врахування при розгляді справи життєвих та інших обставин особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки положення ч. 2 ст. 33 КУпАП щодо врахування при накладенні стягнення характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, застосовуються у всіх випадках, крім накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Накладене судом стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною і закон в даному випадку не передбачає процесуальної можливості пом`якшити призначене адміністративне стягнення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 березня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь