Номер провадження 3/521/379/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

з секретарем Табарчук Н.С.,

за участю:

представника митниці Євдокимова Д.А.,

захисника (в режимі відеоконференції) адвоката Пасічника Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Дніпропетровської області, громадянки України, відомості про сімейний стан та працевлаштування відсутні, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 17.08.2024 року о 00:05 в п/п «Рені-Джюрджюлєшть», м/п «Придунайський» Одеської митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «в`їзд в Україну», прибув автобус марки «SETRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Україна, де в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка слідувала з Румунії до України.

Під час прикордонно-митного контролю, під час огляду особистих речей ОСОБА_1 , в сумці серед особистих речей без ознак приховування було виявлено:

- 100 пігулок з написом «СONGESTAL», (містять псевдоефедрин 60 mg).

Відповідно до таблиці ІV списку №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, речовина «псевдоефедрин» відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, тобто є обов`язковою для декларування при переміщенні через митний кордон України.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 , не заявила митному органу точні відомості про переміщувані нею через митний кордон предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України.

У зв`язку з чим, у відношенні гр. ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0848/50000/24 від 17.08.2024 року.

Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримав та вважав, що вина доведена повністю матеріалами справи, відтак просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 участі у судовому засіданні не приймала, проте в режимі відеоконференції приймав участь її захисник адвокат Пасічник Т.В., який підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі, зокрема вважав, що матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 . Крім того, вважав, що по справі сплили 6-місячний строк накладення адміністративнивного стягнення.

Вислухавши представника митниці та захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Згідно примітки ст. 471 МК України - недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 17.08.2024 року, під час проходження митного контролю, за встановленою формою не заявила про перевезення у власному багажі лікарського засобу, який відповідно даним заявленим на фабричній упаковці, містить у своєму складі речовину «псевдоефедрин». Крім того, на фабричній упаковці лікарського засобу зазначено дозування у кожній таблетці.

Виявлений засіб переміщувався без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь - який спосіб. Вказані предмети були вилучені співробітниками митниці на підставі ст. 511 МК України.

Речовину «Псевдоефедрин та його солі» віднесено до таблиці IV списку № 1 «Переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (зі змінами) обіг даної речовини обмежено і стосовно неї встановлюються заходи контролю.

Згідно примітки 1 таблиці IV списку № 1 «Переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (зі змінами), до цього списку також включаються солі всіх перелічених у ньому речовин у разі, коли утворення таких солей можливе.

Порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування» від 23 травня 2012 року за № 458, згідно з пунктом 1 якої, громадяни можуть ввозити на митну територію України лікарські засоби, які переміщуються в ручній поклажі та/або в супроводжуваному або несупроводжуваному багажі громадянина, у кількості, що не перевищує п`яти упаковок кожного найменування на одну особу (крім лікарських засобів, що містять наркотичні чи психотропні речовини) або у кількості, що не перевищує зазначену в наявному в особи рецепті на такий лікарський засіб, виданому на ім`я цієї особи та засвідченому печаткою лікаря та/або закладу охорони здоров`я.

Статтею 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року за № 60/95-ВР передбачено, що фізичні особи мають право перевозити наркотичні засоби і психотропні речовини, придбані за призначенням лікаря, за наявності та на підставі рецепта, виданого закладом охорони здоров`я відповідно до вимог статей 27 і 28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Згідно абз. 20 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, прекурсори - речовини, які використовуються для виробництва, виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Тобто, прекурсори це ті речовини та їх солі, на основі яких відбувається створення наркотичних засобів та психотропних речовин.

На підставі викладеного можна дійти висновку, що лікарські засоби, які містять у своєму складі прекурсори та їх солі, так само підпадають під обмеження, визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування» від 23 травня 2012 року за № 458.

Під час проходження митного контролю жодних відповідних дозвільних документів (рецепта, виданого закладом охорони здоров`я тощо) на переміщення лікарського препарату, що містить речовини заборонені (обмежені) до переміщееня, гр. ОСОБА_1 не надала та лікарський засіб не задекларувала. Лікарський засіб, згідно даних фабричної упаковки, у своєму складі містить речовину стосовно якої встановлено обмеження та заходи контролю та був виялений серед особистих речей ОСОБА_1 .

Таким чином суд дійшов висновку, що доводи сторони захисту є безпідставними, натомість винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України доведена поза розумним сумнівом.

Встановлені обставини доведені представником митниці під час судового розгляду та підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, які є переконливими, достатніми, знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, та нічим не спростовані, а саме даними, що містяться в протоколі ПМП №0848/50000/24 від 17.08.2024 року; доповідній записці; описом предметів; та іншими матеріалами справи.

Твердження захисника про те, що провадження по справі підлягає закриттю через сплив 6-місячного строку накладення адміністративного стягнення є безпідставними, оскільки положеннями ч. 1 ст. 467 МК України визначено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 МК України розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через 6 (шість) місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Так, судом встановлено, що Одеською митницею правопорушення було виявлено 17.08.2024 року, справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 10.10.2024 року, тобто в межах 6-місячного строку, після чого строк накладення адміністративного стягнення зупинився на час розгляду справи судом.

Таким чином, визначений ч. 1 ст. 467 МК України, строк накладення адміністративного стягнення у даному провадженні не сплив, тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та її відношення до вчиненого, а також приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, суд приходить до висновку про застосування до неї стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, тобто в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товару.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Документів, про наявність у ОСОБА_1 щодо звільнення сплати судового збору, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 3, 196, 197, 471, 522, 524-529 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника - адвоката Пасічника Т.В. про закриття провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №0848/50000/24 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 471 МК України - відмовити.

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з конфіскацією предмету, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0848/50000/24 від 17.08.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко