Справа № 452/3731/24 Головуючий у 1 інстанції: Галин В. П.
Провадження № 33/811/90/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю

захисника адвоката Чорненького В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 03.10.2024 року о 07 год. 21 хв. в м. Самбір по вулиці Тараса Шевченка, 68, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Renault Master» н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису нагрудний персональний відео реєстратор № 1678 та № 1701. Від керування транспортним засобом водій відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 03.10.2024 року о 09 год. 11 хв. в с. Бабина по вулиці Центральна, 1, Самбірського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Renault Master» н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису нагрудний персональний відео реєстратор № 1710. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Попівняк А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що повний текст постанови був складений лише 25 грудня 2024 року, копію постанови він отримав лише 26.12.2024, що перешкодило можливості належним чином підготувати апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 стверджує, що відмовився від огляду, оскільки боявся покинути транспортний засіб через присутність разом з поліцейськими особи у військовій формі. Вважав, що у разі, якщо він погодиться проїхати у медичний заклад, існувала загроза того, що разом з людиною у військовій формі його можуть відвезти у невідомому напрямку без законних на це підстав.

Як на правдивість таких суджень, ОСОБА_1 покликається на те, що в подальшому він поїхав у медичний заклад, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, де за результатами досліджень було встановлено, що у стані наркотичного сп`яніння він не перебував. Водночас, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не визнав наданий документ недопустимими та неналежним доказом.

Зауважує, що керування транспортним засобом, це його єдине джерело доходу, якого його позбавили без будь-якої правової підстави.

Вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення складені з численними порушеннями та не відображають інформації, яка не відповідає дійсності, що підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами.

Наполягає на відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння, зазначених в обох протоколах про адміністративне правопорушення, як то розширені зіниці, які не реагують на світло чи поведінка, яка не відповідає обстановці, а відтак були відсутні і підстави для проведення огляду.

Звертає увагу, що у першому епізоді він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат 0,0 ‰.

Вказує на фрагментарне висвітлення події на відеозаписі, що викликає обґрунтовані сумніви у допустимості відеозапису як доказу у цьому провадженні.

Також акцентує увагу на тому, що йому не було належним чином роз`яснено його права та обов`язки.

Вважає, що відсутність свідків на місці зупинки унеможливлює об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішенню її у точній відповідності до закону.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив.

Захисник Чорненький В.І. повідомив, що ОСОБА_1 не прибув у судове засідання, оскільки перебуває на роботі. Не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Чорненького В.І. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколами про адміністративне правопорушення від серії ЕПР 1 № 141718 від 03.10.2024, ЕПР 1 № 141700 від 03.10.2024 (а.с. 3,4);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.10.2024, відповідного до якого ОСОБА_1 скеровано на огляд до КНП СМР «Самбірська ЦЛ», у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2);

відеозаписом з нагрудних камер відповідно до якого працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння запропонували йому проїхати до медичного закладу на огляд, від чого останній відмовився. (а.с. 7);

рапортом інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Романа Шмілика від 03.10.2024 (а.с.6).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Щодо доводів апелянта про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Вищевказане обґрунтовує, що при скеруванні ОСОБА_1 на огляд для визначення стану сп`яніння працівник поліції не порушив вимог Інструкції, позаяк визначення ознак сп`яніння та подальше направлення на огляд здійснюється на розсуд поліцейського.

Покликання апелянта на результати обстеження, які він 03 жовтня 2024 року самостійно пройшов для визначення стану наркотичного сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про не залучення свідків працівниками поліції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від огляду, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків не вимагається.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів захисника, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА