Справа № 646/1719/25
Провадження № 3/646/755/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Серпутько Д.Є., розглянувши у судовому засіданні матеріали про адміністративні правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025 на адресу суду з Відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 256595 від 03.03.2025, близько 09 години 15 хвилин 03.03.2025 громадянин ОСОБА_1 перебуваючи у магазині, супермаркеті «КЛАСС» за адресою м. Харків, пр-т Аерокосмічний, 178, таємно викрав з полиці супермаркету замінник цукру 1200 таблеток, 1 коробку, вартістю 122 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

03.03.2025 ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, вину визнає в повному обсязі та просив суворо не карати.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України визначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно ч. 1 ст. 51 КУпАП відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи складає 3028 грн. Отже, сума соціальної пільги у 2025 році становила 1514 грн.

Відтак, 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року становить 1514 гривень. Отже, 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 51 КУпАП становить 757 грн.

Згідно довідки про вартість викраденого 03.03.2025 товару з торгового залу супермаркету «Клас-2» належить ТОВ «Укр-Трейд» (м. Харків, пр-т Аерокосмічний, 178) вбачається, що вартість викраденого майна - замінник цукру 1200 таб. Gina становить 122 грн.

Крім того, відповідно до зберігательної розписки від 03.03.2025, вилучене працівниками поліції викрадене майно - замінник цукру 1200 таб. Gina передано власнику майна ТОВ «Укр-Трейд» 03.03.2025.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, що підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 256595 від 03.03.2025; рапортом від 03.03.2025 ЄО № 4358; заявою про скоєння кримінального правопорушення; довідкою про вартість викраденого товару; зберігательною розпискою вилученого працівниками поліції товару; поясненням ОСОБА_1 ; копією паспорта та копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 ; заявою ОСОБА_1 від 03.03.2025 про визнання вини.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, адже підстави, які б давали можливість суду вважати, що вищевказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою, встановлені в ході розгляду справи та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При обранні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 статті 51 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке буде достатньою мірою відповідальності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігатиме вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується наявною копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 06.09.2023 Пенсійним фондом України, у якому зазначено вид пенсії: по інвалідності 2 група, загальне захворювання, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» останній звільняється від сплати судового збору у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 51, 245, 252, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Д.Є. Серпутько