Справа № 392/15/25
Провадження № 3/392/162/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Назаренко К. П., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП, або норма без зазначення назви закону),

У С Т А Н О В И В:

В провадження Маловисківського районного суду Кіровоградської області з відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення:

- серії ЕПР 1 № 198739 від 17.12.2024, складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, із змісту якого вбачається, що останній 17.12.2024 о 15:58 в Кіровоградській області Новоукраїнському районі м. Мала Виска по вул. Європейська, буд. 104, керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» р. н. НОМЕР_2 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами виконавчою службою від 07.11.2023, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

- серії ЕПР 1 № 242380 від 09.02.2025, складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із змісту якого вбачається, що останній 09.02.2025 о 09:39 в Кіровоградській області Новоукраїнському районі с. Паліївка по вул. І. Сухомлина, буд. 52, керував транспортним засобом «IVEKO 35.10» р. н. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, неприродні блідість, зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та на вимогу поліцейських пройти тест на визначення стану наркотичного сп`яніння у найближчому закладі МОЗ КП Маловисківська ЦРЛ, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Протоколами автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 08.01.2025 та 12.02.2025 справи: № 392/15/25 (провадження № 3/392/162/25) про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, № 392/297/25 (провадження № 3/392/295/25) про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передано на розгляд судді Назаренку К. П.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП - визнав, ч. 3 ст. 126 КУпАП - заперечив.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 198739 від 17.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 17.12.2024 о 15:58 в Кіровоградській області Новоукраїнському районі м. Мала Виска по вул. Європейська, буд. 104, керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» р. н. НОМЕР_2 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами виконавчою службою від 07.11.2023.

В поясненнях, які ОСОБА_1 надав в залі судового засідання, останній вказує, що 17.12.2024, керуючи транспортним засобом не володів інформацією, що його, на підставі постанови виконавчої служби від 07.11.2023обмежено в керуванні транспортними засобами.

До 17.12.2024 до нього не було жодних зауважень або претензій з порушеного питання з боку правоохоронних органів або ж виконавчої служби. На підтвердження надав довідку про сплату аліментів з Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 24 від 31.01.2025, згідно якої станом на 01.12.2024 борг зі сплати аліментів в останнього відсутній.

А тому, інформація про заборгованість зі сплати аліментів виникла не через ухиляння ОСОБА_1 в частині їх несвоєчасної сплати.

Щодо відмови від проходження огляду на вживання наркотичних речовин, пояснив, що відмовився, оскільки він хворів, мав високу температуру та прийняв уколи анальгіну з димедролом як жарознижувальний засіб.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається о адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено порядок стягнення аліментів, тобто дії виконавця щодо примусового стягнення аліментів з боржника.

Згідно вимог п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Відповідно до вимог абзаців 1, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Проаналізовані вище докази в їх сукупності, а також пояснення дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 , не був боржником по аліментам у розмірі, який перевищує сукупний розмір за шість місяців, не був повідомлений державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом про вжиті примусові заходи впливу на боржника, а саме: про винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до повного погашення заборгованості по аліментам.

Недотримання державним виконавцем положень ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо порядку вручення (надсилання) відповідної постанови не дозволяє суду вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» р. н. НОМЕР_2 будучи обізнаним у тимчасовому обмежені у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця від 07.11.2023та при цьому свідомо порушив вимоги передбачені ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона даного правопорушення передбачає умисну форму вини особи.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23- рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У даній справі відсутні докази щодо обізнаності ОСОБА_1 про встановлення державним виконавцем щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки не надані, передбачені законом докази надіслання йому в порядку ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідної постанови від 07.11.2023, що не дає можливості стверджувати про умисний характер його дій, спрямованих на порушення встановленого обмеження.

Відсутність або недоведення вини особи виключає склад правопорушення.

Таким чином, наявні всі елементи, які вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 242380 від 09.02.2025 з додатками;

- відеозаписами від 09.02.2025 на DVD-R диску з відео файлами, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі чого, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки з достовірністю встановлено, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вказане підтверджується сукупністю доказів, які наявні у матеріалах справи та досліджені у судовому засіданні судом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

При накладенні стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, суддя враховує: особу порушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків; притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності раніше, тому вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 38, 40-1, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 247, 251, 254, 280, 283, 284, 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справи про притягнення ОСОБА_1 № 392/15/25 (провадження № 3/392/162/25) за ч. 3 ст. 126 КУпАП та № 392/297/25 (провадження № 3/392/295/25) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер 392/15/25 (провадження № 3/392/162/25).

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу відповідного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17'000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити порушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова надсилається для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили з моменту закінчення строків на її оскарження, якщо таку не було оскаржено.

Суддя К. П. НАЗАРЕНКО