ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/449/25 Справа № 243/9246/24 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності Нікітіна В.В.,

апеляційну скаргу адвоката Нікітіна В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2024 року встановлено, що 31.10.2024 р. о 20-54 год. в м. Слов`янськ, по вул.Барвінківська, біля буд.35, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Yamaha Jog 36 (скутер) без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законодавством порядку на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер та у медичному закладі водій відмовився. Велась відеофіксація на бодікамеру VB 400 Solutions 472178, відеореєєстратор 70 МАІ. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Нікітін В.В., який діє в інтересах особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову суду 1-ї інстанції відносно нього скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням матеріального і процесуального права.

Зазначає, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містять жодного доказу керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що фактично у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , були роз`яснені права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59 Конституції України, що є порушенням його конституційних прав та право на захист.

Наполягає, що оформлені матеріали про адміністративне правопорушення, були складені з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1376 від 06.11.2015 року.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду водія транспортного засобу, де зазначено, ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у водія ОСОБА_1 , та що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. В матеріалах справи відсутнє також письмове направлення до закладу охорони здоров`я, як вимагає Інструкція та ст. 266 КУпАП.

Вважає, що працівниками поліції допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду, що тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 лише запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не роз`яснивши, що це його обов`язок.

Зазначає, що поліцейський навмисно не роз`яснює ОСОБА_1 наслідків відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, не роз`яснює останньому відповідальність за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не повідомляє ОСОБА_1 про те, що в разі визнання його винним в скоєнні правопорушення він буде позбавлений права керування транспортним засобом.

Вважає, щовідеозапис з відеореєстратора № 472184, який долучений до адміністративного протоколу, є неналежним та недопустимим доказом та не може судом братися до уваги.

Зауважує, що суд безпідставно посилається в оскаржуваній постанові, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Наполягає, що судом проігноровано постанову Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №177/525/17 де суд зазначив, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Позиції сторін в суді :

Захисник Нікітін В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній.

Не заперечував проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника Нікітіна В.В. не підлягає задоволенню за таких підстав:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме:

- протоколом серії ААД № 9066840 від 31.10.2024 р., з якого слідує, що 31.10.2024 р. о 20-54 год. в м. Слов`янськ, по вул. Барвінківська, біля буд.35, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Yamaha Jog 36 (скутер) без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законодавством порядку на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер та у медичному закладі водій відмовився;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, серії БАА № 481186 від 31.10.2024 р., відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. ч. 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- диском з файлами відеозапису з Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472178, 472184, та відеореєстратора Xiaomi MAI 70: IMG_2391.MP4, export-ezh90.mp4, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких 31.10.2024 р. о 20:54 год. відеореєстратором, встановленому у службовому автомобілі поліцейських, було зафіксовано рух транспортного засобу (скутер) без номерного знаку, який був зупинений під час руху. Під час фіксації подій на нагрудний видеореестратор (bodycam) ID реєстратора: 472178, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував, підтвердив обставину керування мопедом Yamaha без номерного знаку (21:10:37). Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (21:10:45), на пропозицію пройти огляд за допомогою Алкотестера Драгер (21:11:00) та у медичному закладі (21:11:47), ОСОБА_1 відмовився (21:11:40, 21:11:55). Працівником поліції було повідомлено про порушення п. 2.5. ПДР України (21:12:06), роз`ясненні права ОСОБА_1 , передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (21:12:30) та повідомлено про складання протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП (21:12:10). ОСОБА_1 підтвердив, що йому зрозумілі його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (21:13:23), протокол був підписаний ним без зауважень.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 31 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду 1-ї інстанції щодо відхилення доводів сторони захисту про те, що матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки відсутні відео записи підтверджуючи факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Так, доводи захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент зупинки спростовуються дослідженим відеозаписом. Крім того, сторона захисту необмежена у збиранні та наданні доказів на підтвердження своєї позиції щодо відсутності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , проте стороною захисту на час апеляційного розгляду не було надано на підтвердження своїх доводів належних та допустимих доказів, оскрім заперечення такого факту.

Окрім того, як вбачається з відеозапису, після всіх процедур передбачених ст. 266 КУпАП інспектором поліції було складено протокол та зачитано в голос ОСОБА_1 , про те що він керував транспортним засобом Yamaha Jog 36 (скутер) без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager як на місці, так і в медичному закладі м. Слов`янськ відмовився, на що від нього жодних заперечень чи зауважень не надійшло.

В той же час з наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно та без будь-якого примусу підтвердив факт керування ним транспортним засобом. Крім того, з відеозапису вбачається, що поведінка водія ОСОБА_1 та його зовнішні ознаки давали поліцейським підстави для підозри, що він перебуває в стані сп`яніння та для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, від чого ОСОБА_1 відмовився, що чітко зафіксовано відеозаписом. Включення камери, якою було зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відбулося з моменту початку виконання поліцейськими службових обов`язків і піддавати сумніву зміст даного відеозапису з наведених захисником підстав у суду немає. Переривання відеозапису на складання протоколу також не є достатньою підставою для висновку про відсутність у діях водія, який відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тим більше, що факту керування транспортним засобом, як свідчить відеозапис, сам водій ОСОБА_1 не заперечував і не висловлював жодного заперечення щодо складання відносно нього протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння або бажання пройти такий огляд у медичному закладі.

Апеляційний суд звертає увагу, що не лише визнання та не заперечення ОСОБА_1 вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а у сукупності з іншими доказами у даній справі, підтверджує вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, законність вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння обумовлена виявленням у цього водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, що прямо передбачено ст. 266 КУпАП та вимогами п. 2.5 ПДР.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, не оспорюючи наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, наявність або відсутність відповідного направлення на огляд до медичного закладу не впливає на обставини, встановлені під час судового розгляду.

Так, з аналізу п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд видається в разі згоди водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Інструкція не містить норми, яка б зобов`язувала працівників поліції видавати таке направлення в разі відмови водія від проходження огляду. Тому такі доводи апелянта є необґрунтованими.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не роз`яснено особі про її права та про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад правопорушення і відповідальність така ж, як при керуванні в стані сп`яніння, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 , як особа яка в установленому порядку отримала посвідчення водія беззаперечно обізнаний про свої обов`язки, які не потребують окремого роз`яснення відповідно до вимог п.1.3 ПДР, які передбачають, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Крім того, з відеозапису вбачається, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, як і наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, заперечень чи клопотання від ОСОБА_1 не надходило (відеозапис, починаючи з 21:12:30).

Дослідженими матеріалами справи спростовуються доводи сторони захисту, що працівниками поліції було долучено не той відеозапис, яким було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки саме на відеореєстратор № 472178 було зафіксовано фактичні обставини, що мали місце 3110.2024 року за участю ОСОБА_1 , про що зазначено в оскарженій постанові суду.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2,5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Нікітіна В.В., який діє в інтересах особи. яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин