Номер провадження: 33/813/280/25
Номер справи місцевого суду: 505/2290/23
Головуючий у першій інстанції Павловська Г. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 11 червня 2023 року о 19 год 05 хв по вул. В. Деповська в м. Подільськ, Одеської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на приладі «Драгер» в присутності свідка (результат 0,46 %), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 20 листопада 2024 року (вдруге) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводами апеляційної скарги є те, що:

- відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння у відношенні ОСОБА_1 поліцейськими складено не було, акт, який наявний в матеріалах справи, не дає всі підстави вважати, що він складений відносно ОСОБА_1 , оскільки не містить підпис останнього та відсутні відомості про свідків, тому вказаний акт не є належним та допустимим доказом;

- перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Alcotest Drager ARLH 0183 ОСОБА_1 не пред`являвся, вказані документи також відсутні в матеріалах справи;

- відповідно до даних Держаного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, прилад Alcotest Drager ARLH 0183, не внесений до переліку спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України;

- відсутнє свідоцтво про державну реєстрацію щодо приладу електродіагностичного газоаналізатора Alcotest Drager ARLH 0183 та відсутня роздруківка чеку, у зв`язку з чим неможливо визначити дату останнього калібрування приладу;

- ОСОБА_1 був не згоден з результатами, пропонував поліцейським пройти медичний огляд в лікарні, однак камеру було вимкнуто;

- відеозапис не є безперервним та постійно переривається, а в моменти виключення поліцейські неодноразово пропонували «вирішити питання», називаючи різні суми;

- вміст алкоголю 0,46 проміле не є станом алкогольного сп`яніння;

- в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена інформація щодо повіреної особи, яка є близьким родичом особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тому показання не повинні братися до уваги, а сам протокол повинен бути визнаний неналежним та недопустимим доказом;

- не зафіксовано факт особистого вручення герметично запакованого пакету з трубкою для газоаналізатора та відсутній момент на якому ОСОБА_1 розпакував його та приєднував;

- в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про складений та наданий особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, акт огляду.

- при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складенні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним порушенням права на захист.

Крім того, вказує, що офіційно працевлаштований на посаді водія у «Буд-Постач», і це є його єдиним джерелом існування, також перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох дітей, тому застосування такого виду покарання як позбавлення права керування строком на один рік не могло бути застосоване.

Разом до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку, в якому ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що копію оскаржуваної постанови в день її проголошення вручена не була, до ЄДРСР надіслано судом: 08.10.2024, зареєстровано: 09.10.2024, забезпечено надання загального доступу: 10.10.2024. Копію постанови було отримано представником 08.10.2024. Апеляційна скарга (вперше) подана була 17.10.2024, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведене та зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Постанова Котовського міськрайонного суду Одеської області ухвалена 06 червня 2024 року за участю захисника Бондаренка С.А.

До Єдиного державного реєстру судових рішень надіслано судом: 08.10.2024, зареєстровано: 09.10.2024, забезпечено надання загального доступу: 10.10.2024.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 вперше звернувся 17 жовтня 2024 року, яка постановою Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року (суддя Дришлюк А.І.), повернута у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Вдруге ОСОБА_1 звернувся 20 листопада 2024 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Визнаючи винним правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №164427 від 11 червня 2023 року, чеком «Драгер» від 11 червня 2023 року (результат 0,46%), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією наказу № 808 від 05 листопада 2021 року, копією посвідчення водія ОСОБА_1 , DVD диском з відеозаписом, роздруківкою ІСПП «Армор».

Так, судом першої інстанції були встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, разом з тим такий висновок суду об`єктивно не підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №164427 від 11 червня 2023 року, яким зафіксовано, що 11 червня 2023 року о 19 год 05 хв по вул. В. Деповська в м. Подільськ, Одеської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на приладі «Драгер». До протоколу додаються копії документів, відео диск б/н 240. Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом у Котовському суді, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 . Останній надав пояснення на окремому аркуші, тимчасово вилучено посвідчення водія та надано тимчасовий дозвіл. Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав (а.с. 2);

до матеріалів справи доданий чек технічного приладу «Драгер» від 11 червня 2023 року, результат якого показав 0,46% та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: рідкий запах алкоголю з ротової порожнини, результат- проба позитивна 0.46% (а.с. 3-4);

Згідно пояснень ОСОБА_1 , 11.06.2023 біля 19-ї їхав за кермом свого автомобілю ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Подільськ, по вул. В. Деповська 21, в ході чого його зупинив наряд поліції для перевірки документів згідно п.п. 2.1. ПДР, також йому було повідомлено, що в нього не працює покажчик правого повороту. При спілкуванні з поліцейськими в них виникла підозра, що він вживав спиртні напої на передодні як сісти за кермо, в ході чого було запропоновано пройти тест на пристрій «Драгер», пройшовши тест на алкогольне сп`яніння, результат показав 0,46 проміле. За вищезазначеним повідомляє, що вживав алкоголь ввечері 10.06.2023, а саме випив 250 гр горілки та 1 літр пива, але пояснює, що коли сідав за кермо був впевнений, що знаходиться в тверезому стані, чому показав пристрій алкогольне сп`яніння, не розуміє. Вказане пояснення ОСОБА_1 підписав, від якого заперечень чи зауважень не надходило (а.с. 5);

З досліджуваного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 зупинили у зв`язку з тим, що той не увімкнув покажчик повороту (19:02:41 хв), після чого почали перевіряти документи, в ході перевірки запитали: «Нічого не вживали?» (19:04:10 хв), на що ОСОБА_1 відповів: «Ні». Працівник поліції перевірив подих та зазначив, що на його думку він вживав алкогольні напої, і запропонував пройти огляд. ОСОБА_1 проходить огляд за допомогою Драгеру, результат якого показує 0,46% (19:06:58 хв). ОСОБА_1 починає обурюватися та працівник поліції каже, що він може оскаржити їх дії (19:07:20 хв). ОСОБА_1 каже, що пив учора ввечері 250-300 гр горілки (19:07:40 хв), і йому працівник поліції повідомляє, що буде складено протокол. Догадаєв підписує чек драгеру (19:17:32 хв), йому зачитуються права та пояснення (19:29:54 хв).

Переглядаючи постанову за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, що відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки таке спростовується дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 при повороті не увімкнув покажчик повороту (19:02:11 хв), поліціянти хоч і не складали постанову щодо порушення правил дорожнього руху, але вказане є прямою підставою для зупинки транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Також слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку дій працівників поліції.

Щодо доводу, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння у відношенні ОСОБА_1 поліцейськими складено не було, акт, який наявний в матеріалах справи, не дає всі підстави вважати, що він складений відносно ОСОБА_1 , оскільки не містить підпис останнього та відсутні відомості про свідків, тому вказаний акт не є належним та допустимим доказом, апеляційний суд зазначає наступне.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року. (далі Інструкція)

Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. (п. 10 розділу II Інструкції)

Отже, поліцейський в акті огляду вказує лише про результати такого огляду, підпис та зазначення інших даних не є обов`язковим, як і відомості про свідків, оскільки все фіксувалося на бодікамеру.

Доводи, що перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ОСОБА_2 0183 ОСОБА_1 не пред`являвся є необґрунтованими.

Відповідно п. 5 розділу II Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже, вказані документи поліцейський надає лише за вимогою особи, яка підлягає огляду. Як вбачається з досліджуваного відеозапису ОСОБА_1 зазначені документи не вимагав.

Щодо того, що вказані документи також відсутні в матеріалах справи, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що на запит суду першої інстанції Головним управлінням Національної поліції в Одеській області надано наступні документи: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6134; сертифікат перевірки типу; сертифікат налаштування (калібрування) алкотестера (а.с. 37-40).

Доводи, що відповідно до даних Держаного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, прилад Alcotest Drager ARLH 0183, не внесений до переліку спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України, апеляційний суд зазначає, що апелянт неправильно вказує прилад, оскільки огляд проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 № 0183.

Доводи, що відсутнє свідоцтво про державну реєстрацію щодо приладу електродіагностичного газоаналізатора Alcotest Drager ARLH 0183 та відсутня роздруківка чеку у зв`язку з чим неможливо визначити дату останнього калібрування приладу спростовуються матеріалами справи а.с. 3; 38.

Щодо того, що відеозапис не є безперервним та постійно переривається, а в моменти виключення поліцейські неодноразово пропонували «вирішити питання», називаючи різні суми.

Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Хоча відеозапис дійсно переривається, однак всі частини відео записані по 15 хвилин та кожна наступна частина починається з того самого моменту, на якому закінчувалася попередня його частина.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, відтак суд критично поставився до тверджень сторони правопорушника про те, що технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, є неналежним доказом.

Що стосується доводів апеляційної скарги , що вміст алкоголю 0,46 проміле не є станом алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Інструкції п. 7 Інструкцією № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року (із поправками внесеними Європейською угодою, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, які набрали чинності 28 серпня 1993 року) визначено, що "Водій повинен контролювати свій транспортний засіб так, щоб бути завжди спроможним належним чином ним управляти. Він повинен бути знайомий з правилами дорожнього руху, приписами у сфері безпеки дорожнього руху, а також з такими чинниками, що можуть впливати на його поведінку, як втома, вживання лікарських препаратів і управління транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під впливом наркотиків.

В національному законодавстві потрібно передбачити спеціальні положення, що стосуються управління під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з управлінням транспортним засобом.

У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Для точного визначення концентрації етанолу в крові використовуються спеціальні сертифіковані та повірені прилади газоаналізатори Драгер які є спеціальними апаратами, що вимірюють вміст алкоголю в проміле по повітрю, що видихається.

Крім того, згідно Інструкцією приладу «DRAGER Alcotest 6820» результати тесту можуть визначатись у двох показниках (діапазон вимірювання): масова концентрація алкоголю у видихуваному повітрі від 0,00 до 3,00 мг/л (відношення маси етанолу у видихуваному повітрі до об`єму цього повітря) або масова концентрація алкоголю в крові - від 0 до 6 % (відношення маси етанолу в крові до об`єму крові).

У даному випадку результат тесту був зафіксований у проміле, тобто була встановлена масова концентрація алкоголю в крові через повітря, яке видихається.

Як чітко зазначено в загальнодоступній Інструкції, перевищення показників більше 0,2 проміле алкоголю в крові є достатнім приводом для констатації факту перебування особи у стані, який виключає можливість керування транспортним засобом.

Отже, показник 0,46 % проміле є станом алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта, що не зафіксовано факт особистого вручення герметично запакованого пакету з трубкою для газоаналізатора та відсутній момент на якому ОСОБА_1 розпаку вав його та приєднував, спростовується дослідженим відеозаписом (19:06:09 хв).

Доводи, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складенні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним порушенням права на захист, є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 у період тривалого часу спілкування з працівниками поліції під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та після його проходження, а також під час складання протоколу за ст. 130 КУпАП, останнім не заявлялось жодних клопотань з приводу необхідності надання йому правової допомоги.

Крім того, працівники поліції роз`яснили права та обов`язки ОСОБА_1 , в тому числі право на правничу допомогу (19:29:54 хв).

Посилання, апелянта, що офіційно працевлаштований на посаді водія у «Буд-Постач», і це є його єдиним джерелом існування, також перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох дітей, тому застосування такого виду покарання як позбавлення права керування строком на один рік не може бути застосоване не є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Проте, оцінюючи доводи ОСОБА_1 , що він був не згоден з результатами проведеного на місці медичного огляду на стан сп`яніння та пропонував поліцейським пройти медичний огляд в лікарі, апеляційний суд зазначає таке.

Як убачається з досліджуваного відеозапису, ОСОБА_1 , коли дізнався про результати огляду, проведеного за допомогою драгеру, почав обурюватися і казав, що пив учора, що свідчить про незгоду з такими результатами.

Також жінка, яка хоч не є учасником справи, але була присутня під час огляду, виражала своє категоричне заперечення, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`ягніння, і пропонувала здати кров у лікарні.

Утім поліцейський зауважив, що кров здається лише у випадках ДТП, після чого почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

Вказані пояснення поліцейського як аргументація відсутності необхідності проходження огляду лікарем не відповідають положенням ч. 3 ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується з установленням стану алкогольного сп`яніння водія, що здійснений на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі згоди водія з таким результатом.

Проте інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки запереченням ОСОБА_1 щодо показників Драгеру та стану його сп`яніння, не переконався у ОСОБА_1 , чи згоден той з результатами відповідного огляду та за обставин складання відповідних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не повідомив водія про можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем в закладі охорони здоров`я.

Саме вказане недотримання поліцейськими вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд. ІІ Інструкції № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року слід покласти в основу теперішнього рішення.

Так, ОСОБА_1 підписав чек Драгера та протокол про адміністративне правопорушення без зауважень, разом з тим, факт підписання наведених документів беззаперечно не підтверджує згоду ОСОБА_1 з їхнім змістом.

У матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, на підставі яких можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з використанням спеціального технічного засобу, а долучені матеріали відеозапису не вказують на те, що особа висловила погодження з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.

Засвідчення ОСОБА_1 , що той напередодні (учора) вживав алкогольні напої, також не свідчить, що він погоджувався, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У такому випадку, поліцейський, не отримавши погодження водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд. ІІ Інструкції № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року повинен був запропонувати водію транспортного засобу медичний огляд в закладі охорони здоров`я та за згоди останнього - не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав забезпечити такий.

Утім поліцейський цих імперативних норм законодавства не виконав та за відсутності правових підстав для цього склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, за відсутності об`єктивних даних, за якими ОСОБА_1 погоджувався з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №164427 від 11 червня 2023 року, результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукування на папері показників спеціального технічного засобу, не можуть вважатися належними доказами вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заразом апеляційний суд відзначає, що інші доводи апелянта, як окремі підстави для скасування судового рішення, є безпідставними та не впливають на вирішення справи в цілому.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2024 року скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова