Справа №: 465/8210/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025

Суддя Франківського районного суду м. Львова Рудаков Д. І., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 141245 від 02.10.2024, 02.10.2024 о 12:00 по вул. Коновальця, 58 у м. Львові, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога за № 002563 від 02.10.2024, який проходив у медичному закладі КНП ЛОР МЦПТУ та ТУ вул. Кульпарківська, 95, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зокрема, про судові засідання призначені на 28.01.2025 та 03.03.2025 ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду на адресу місця реєстрації такого АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 341, яке повернулось на адресу суду 21.01.2025 з конвертом з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".
Крім цього, ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду SMS-повідомленням на його контактний номер телефону, який наявний в матеріалах справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber" від 28.01.2025. Відтак на підставі ст. 268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглядати у його відсутності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд зазначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що виразилися у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
У силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Згідно з п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За загальним правилом, огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки, однак, як зазначено п. 7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
За змістом п. п. 6, 7, 8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що 02.10.2024 о 12:00 по вул. Коновальця, 58 у м. Львові, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога за № 002563 від 02.10.2024, який проходив у медичному закладі КНП ЛОР МЦПТУ та ТУ вул. Кульпарківська, 95, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
-даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 141245 від 02.10.2024 /а. с. 1/;
-відеозаписом з нагрудної камери поліцейських /а. с. 2/;
-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під вливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002563 від 02.10.2024 /а. с. 3/;
-рапортом від 02.10.2024 /а. с. 4/;
-довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Попович Х. від 10.10.2024, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, відсутні відомості щодо зареєстрованих транспортних засобів на території України за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Попович Х. від 10.10.2024, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 18.06.2016 посвідчення водія серія НОМЕР_2 , статус якого «вилучений».

Оцінюючи вищевказані докази, суд приходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 130. У своїй сукупності дані докази є достатніми.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

З урахуванням обставин справи, враховуючи особу винного, вважаю, що адміністративне стягнення слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано більш серйозне правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки.

При обранні виду адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст. 23 КУпАП, достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Щодо адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, суд зазначає, що відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Попович Х. від 10.10.2024, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, відсутні відомості щодо зареєстрованих транспортних засобів на території України за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак, вказане стягнення застосуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 36, 268, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави, а також позбавити його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Д. І. Рудаков