?№ 3/522/1200/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кривохижа Ю.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту ПП УПП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , ? ? ? ? ? ? ? ? ?

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. 12.10.2024 року о 23 годині 20 хвилин в м. Одеса, вул. Європейська, 18, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.? ?

2. У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав. Його захисник - адвокат Чекмарьова Л. Ю. повідомила суд про те, що її довіритель не бажає давати пояснення суду. Про судове засідання 03.03.2025 повідомлений.

3. Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 в суд не з`явився, суд оцінює таку поведінку останнього, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

4. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

5. У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

6. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Чекмарьова Л. Ю., у судовому засіданні просила закрити провадження у справі через відсутність події административного правопорушення, подала письмові заперечення на протокол, складений за ст. 130 КУпАП, вказуючи на відсутність належних доказів того, що її підзахисний керував транспортним засобом. Вона також зауважила, що пояснення свідків, долучені до матеріалів справи, не можуть вважатися належними та допустимими доказами. Окрім того, адвокат звернула увагу на те, що відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, не містять інформації про мету відеофіксації та причини її проведення. Також є підстави вважати, що ці записи були змінені або скорочені. Окремо наголошує на тому, що в матеріалах справи немає жодних доказів, які б підтверджували факт роз`яснення ОСОБА_1 його прав перед проведенням огляду та складанням адміністративного протоколу. Крім того, відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а направлення до медичного закладу не було надано водієві для ознайомлення та підпису, що свідчить про порушення встановленої процедури. Таким чином, адвокат наполягає на тому, що матеріали справи не містять достатніх доказів для підтвердження правопорушення, та просить провадження по справі закрити у зв`язку із вітсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

7. Таким чином, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 149342 від 13.10.2024 року;

- довідка про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, відповідно до якого ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

- довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року адміністративному стягненню не піддавався.

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.10.2024 року.

- письмові пояснення ОСОБА_2

- письмові пояснення ОСОБА_3 .? ? ? ? ?

- диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

ІІІ. Оцінка Суду

8. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує таке.

9. Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

10. Суд відхиляє доводи захисника Майського Д.Ю. щодо відсутності доказів, що він керував транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи наявні докази, що чітко вказують на цей факт. Більш того, з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не міг раціонально пояснити посадовим особам поліції причини перебування поруч з автомобілем, якщо він останнім не керував.

11. Суд відхиляє доводи захисника, згідно з якою пояснення свідків, долучені до матеріалів справи, не є належними та допустимими доказами. Свідчення осіб, які були безпосередніми учасниками події, надані у встановленій законодавчій формі, відповідають вимогам процесуального законодавства та мають належну доказову силу. Вони підтверджують ключові обставини справи та доповнюють інші докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема відеозаписи. Тому суд вважає, що виключення або недопустимість цих свідчень є безпідставними. Окрім того, ні ОСОБА_1 , ні його захсиник не наполягали на допиті цих осіб як свідків у судовому засіданні.

12. Такод Суд відхиляє твердження захисника щодо неналежної автентичності відеозаписів. Пояснення захисника щодо можливості редагування відео не підтверджуються експертними висновками, і самі відеофайли не містять ознак несанкціонованих змін.

13. Щодо доводу захисника про відсутность роз`яснення прав ОСОБА_1 перед складанням адміністративного протоколу, суд вважає за необхідне відмітити, що із відеозапису події, що долучений до матеріалів справи та був досліджений судом, вбачається, що пропозицію працівника поліції ознайомитися та проставити свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП водій ОСОБА_1 проігнорував, а тому поліцейський зазначив у протоколах про відмову ОСОБА_1 надавати пояснення та підписати протоколи.

14. Інші доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Чекмарьової Л. Ю. є несуттєвими і спростуванню судом не підлягають.

15. Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП.

16. Вказані вище докази узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, який засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважаються належним доказом цього.

17. Відповідно в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

ІV. Накладення адміністративного стягнення

18. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

19. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

20. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

21. Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

22. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року№ 3674-VI із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Із цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, у разі несплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя Ю.А. Кривохижа