Справа № 127/4947/25
Провадження № 3/127/1056/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2025 о 15 год 50 хв в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе 90 ОСОБА_1 керував автомобілем SKODA OCTAVIA номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, підвищена активність, жвавість рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори №759593; №473371. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Крім того, суд враховує, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про отримання повістки у формі смс-повідомлення.

Вирішуючи питання щодо можливості здійснення судового розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне зауважити таке.

З наданих суду матеріалів випливає, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу про те, що щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, який в подальшому буде направлено на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Відомості про неможливість з`явитись у судове засідання з поважних причин суду надані не були. Тому право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на справедливий суд, яке гарантоване ст. 6 Конвенції, є забезпеченим, проте означеним правом особа не скористалась.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, у постанові від 28.10.2021 (справа № 11-250сап21) Верховний Суд (далі ВС) зауважив, що частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) визначено, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за статтею 130 КпАП, не є обов`язковою.

В зв`язку з цим суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

З диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такими ознаками, як слідує з наведеної Інструкції, зокрема, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених судом доказів: протоколом у справі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242640; рапортом працівника поліції від 09.02.2025 року; письмовим направленням водія до проходження на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.02.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку; відеозаписами долученими до протоколу з портативних відеореєстраторів №759593 та №473371; довідкою старшого інспектора ВАП про факти притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП; копією постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2024 по справі № 127/36831/24.

Також, згідно з рапортом працівника поліції Бальби А. встановлено, що під час несення служби по вул. Немирівське шосе 90 було зупинено ТЗ SKODA OCTAVIA номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Крім того, було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами. На водія складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП та постанову за ч.4 ст. 126 КУпАП серії ЕНА №4040853.

З відеозаписів, долучених до протоколу чітко вбачається: факт керування ОСОБА_1 автомобілем; факт, що під час спілкування, працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку; факт категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації діяння ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був притягнутий до адміністративної відповідальності. Зокрема, з наданої суду копії постанови суду випливає, що ОСОБА_1 притягнутий Вінницьким міським судом Вінницької області 29.11.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушення, яке є предметом судового дослідження, ОСОБА_1 було вчинене 09.02.2025, тобто після накладення на нього відповідного адміністративного стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП і до спливу строку погашення адміністративного стягнення згідно з наведеним судовим рішенням. Отже, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 за зазначеним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення, передбаченого санкцією закону про адміністративну відповідальність, у виді конфіскації керованого транспортного засобу, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Конституції України, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦК України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 29 КУпАП, конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Як видно із змісту означених правових норм, конфіскація як санкція за вчинене правопорушення може бути застосована судом до правопорушника, який є власником майна, що підлягає конфіскації. Тому не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З наданих суду матеріалів справи не вбачається, кому саме належить керований ОСОБА_1 транспортний засіб, тому правові підстави для застосування додатково стягнення у виді конфіскації керованого ним автомобіля, на переконання суду, відсутні.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з частиною 3 статті 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2024 року у справі № 127/36831/24, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік, набула законної сили 10.12.2024 року. Станом на 24.02.2025 року невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за цією Постановою становить 9 місяців 14 днів.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1, ч.2 ст. 130, статтями 7, 9-12, 23, 30, 33-35, 36, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294, КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі частини 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами приєднати невідбуту ОСОБА_1 частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, застосовану до нього постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2024 року у справі № 127/36831/24, та визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: