Справа № 711/126/25
Номер провадження 3/711/171/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, що надійшли з Черкаського районного управління поліції в ГУНП Черкаській області (протокол серії ВАД №738028 від 31.12.2024), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП у матеріалах відсутні, не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 31 грудня 2024 року, близько 09 год. 00 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою матері ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1

ст. 173-2 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 на призначені дати судового розгляду 15.01.2025, 28.01.2025, 06.02.2025, 18.02.2025 та 05.03.2025 не з`явився, про засідання 15.01.2025, 28.01.2025, 06.02.2025 був повідомлений у належний спосіб шляхом направлення СМС-повідомлення на номер мобільного телефону, який зазначений у протоколі як його контактний; повідомлення про засідання 18.02.2025 та 05.03.2025 не були доставлені у зв`язку з тимчасовою недоступністю абонента. Крім того, за наявною в матеріалах справи адресою суд також направляв судову повістку, однак конверт повернувся на адресу суду без отримання ОСОБА_1 , з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те, що відомості про особу порушника, в тому числі про засоби зв`язку із ним, органам поліції надає сама особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а в протоколі про адміністративне правопорушення викладене клопотання ОСОБА_1 про повідомлення його про розгляд справи шляхом смс-повідомлення, суд приходить до висновку про ухилення ОСОБА_1 від явки до суду, при цьому причин неявки суду він не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не заявляв.

Суд також викликав для надання пояснень потерпілу ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні 28.01.2025 пояснила, що 31.12.2024 вона готувала святковий стіл, її син ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, тому вчинив конфлікт, під час якого ображав її словесно, погрожував та нецензурно висловлювався, але фізично не чіпав. ОСОБА_1 працює неофіційно на підприємстві по переробці горіхів, за два тижні до і після Нового року був вдома у відпустці і майже тиждень вживав алкогольні напої. Син зловживає алкогольними напоями, постійно вчиняє сварки, у нього агресія до матері, пояснити причини виникнення конфліктів ОСОБА_2 не може, однак звернула увагу, що син став дуже нервовим, агресивним і запальним після невдалого першого шлюбу. Також пояснила, що син не з`явився в засідання, тому що перебуває у Третій міській лікарні за направленням від ВЛК, під час обстеження у нього виявили пухлину, видалення якої потребує оперативного втручання, до чого він і готується. Після лікування можливо буде направлений для проходження військової служби. Поки син перебуває у лікарні, перестав вживати алкогольні напої, став спокійним. Просила суд ОСОБА_1 суворо не карати, застосувати адміністративний арешт лише в тому випадку, якщо конфліктна ситуація з сином повториться. На підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у лікарні обіцяла надати електронне направлення, але в подальшому на неодноразові виклики до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення СМС-повідомлення на номер мобільного телефону, який зазначений у протоколі як її контактний, причини неявки суду невідомі.

Згідно зі ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП розглядаються протягом доби.

За наведених обставин суддя мав вжити всіх заходів для вирішення справи у строки, визначені КУпАП, і без порушення прав і гарантій, якими користується ОСОБА_1 .

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд може провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений працівниками поліції про направлення матеріалів щодо нього на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи відносно нього. У свою чергу, ОСОБА_1 , достеменно знаючи про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив достатніх і розумних заходів, щоб дізнатись про стан відомого його судового провадження.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 438028 від 31 грудня 2024 року; протоколом прийняття від ОСОБА_2 заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.12.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.12.2024 про агресивну поведінку ОСОБА_1 ; письмовою формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 31.12.2024, відповідно до якої поліцейським уповноваженого підрозділу визначено низький рівень небезпеки для потерпілої особи; рапортом інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОСОБА_3 від 31.12.2024 про реєстрації заяви ОСОБА_2 в Журналі єдиного обліку за № 89371 як домашнє насильство.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачає.

Як визначено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, беручи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такий вид впливу, на думку суду, буде достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Зважаючи на викладені у ст. 283 КУпАП вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, при вирішенні питання про необхідність або відсутність необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39--1 цього Кодексу, суд бере до уваги думку потерпілої ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні просила сина суворо не карати, і наявну в матеріалах справи копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складену інспектором СПДН ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Дробіт В. В. від 31.12.2024, в якій визначено рівень небезпеки як низький, і те, що терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 не виносився.

З огляду на вказане, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і ставлення потерпілої до особи самого ОСОБА_1 та до вчиненого ним домашнього насильства дозволяють не направляти порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300--2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 279, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягненняу виді штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Реквізити для сплати: одержувач платежу ГУК у Черк. обл./тг м. Черкаси/21081100, , банк отримувача Казначейство України, МФО: 899998, рахунок отримувача UA0023759.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Реквізити для сплати: одержувач платежу ГУК у Черк. обл./Придніпр. р-н/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача UA0023765.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко