Номер провадження: 33/813/483/25
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
26.02.2025 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
секретаря Козлової В.А.,
представника ОСОБА_1 - Кучеренка Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Відповідно до адміністративних матеріалів, 12.09.2024 року, о 10:44 год., в м. Одеса, по вул. Варненська, біля будинку № 25/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002858 від 22.09.2024 року, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) - керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с. 76-82).
Не погоджуючись із вказаною вище постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с.83-85).
Постановою Одеського апеляційного суду від 26.02.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було скасовано. Провадження у справі по п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, під час розгляду даної адміністративної справи у суді апеляційної інстанції та перевірки доводів апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції здійснено перегляд матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №114913 (а.с.1).
Так, із вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений без присутності ОСОБА_1 і в порушення вимог ч.2 ст. 254 КУпАП складений більше ніж через 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Крім того, із адміністративних матеріалів вбачається, що окрім вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вина ОСОБА_1 підтверджувалась висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002858 від 22.09.2024 року.
Однак, із короткострокового відеозапису (1 хв. 25 сек.), зробленого з бодікамери поліцейського, вбачається, що на ньому зафіксовано приміщення медичного закладу, в якому лікар зазначає ОСОБА_1 та працівнику поліції, що результати аналізів будуть відомі 22 вересня, з 12 до 21 год. Тобто, із даного відеозапису взагалі неможливо встановити, яким чином проводилась перевірка ОСОБА_1 на предмет знаходження його в стані наркотичного сп`яніння і які аналізи у нього при цьому відбирались.
Крім того, першим відеозаписом, який мається в матеріалах справи (а.с.7), зафіксовано рух поліцейського автомобіля за транспортним засобом Toyota Carina, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та його зупинку. Вказаний відеозапис зроблений автомобільним відеореєстратором. Однак із цього відеозапису неможливо зробити висновок про те, чи самостійно зупинив автомобіль водій ОСОБА_1 , як про це його представник зазначив в суді апеляційній інстанції, чи автомобіль був зупинений працівниками поліції за якесь правопорушення. Тобто, в даному випадку неможливо встановити ні причину зупинки автомобіля Toyota Carina, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , а також того, чи роз`яснювалися працівниками поліції ОСОБА_1 йогоправа та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Також слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АБА № 114913 від 23 вересня 2024 року,не відображено чи відсторонювався водій ОСОБА_1 від керування цим транспортним засобом, та кому цей транспортний засіб був переданий для подальшого керування.
Другим та четвертим відеозаписом, який також зроблений автомобільним відео реєстратором, без звуку, зафіксована невідома розмова поліцейських з водієм транспортного засобу Toyota Carina, білого кольору.
Зазначені обставини в своїй сукупності призвели до того, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність належних і достатніх доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та як наслідок - задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування постанови Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно до ст. 1, 6, 7 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580- VIII (далі - Закон України № 580-VIII) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України № 580-VIII рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України № 580-VIII поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Крім того, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Таким чином, вищезазначене вказує на допущення лейтенантом поліції Новицьким Р.О. під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, серії АБА №114913 помилок, та як наслідок - неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи.
Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.
Відповідно до ст.282 КУпАП орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію.
Оскільки чинний КУпАП не містить правових норм реагування судом, як органом, що здійснює розгляд адміністративних матеріалів згідно своєї компетенції, в разі виявлення в ході такого розгляду вищевказаних обставин, Одеський апеляційний суд вважає за необхідне довести вищевикладені обставини до відома Управління патрульної поліції в Одеській області шляхом винесення окремої ухвали, застосувавши загальні принципи верховенства права та аналогію закону відповідно до норм КПК України та КАС України, які містять такий інститут судового реагування, як окремі ухвали.
Керуючись ст.ст. 7, 280, 282 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
Обставини, викладені в окремій ухвалі, довести до відома начальника Управління патрульної поліції в Одеській області для вжиття відповідних заходів реагування в межах повноважень та недопущення в подальшому подібних порушень норм законодавства.
Окрему ухвалу направити начальнику Управління патрульної поліції в Одеській області для відповідного реагування.
Про розгляд окремої ухвали повідомити Одеський апеляційний суд протягом одного місяця з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда