Провадження №3/748/187/25
Єдиний унікальний № 748/167/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Костюкової Т.В.,

при секретарі - Проненко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу серії «ВАВ» №046303 від 11.01.2025 року про адміністративне правопорушення встановлено, що 10.01.2025 року об 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: вдарив рукою по голові, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином засобом SMS-повідомлення, про причини неявки суду не повідомив.

Суд визнав можливим, проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ст.268 КУпАП.

ОСОБА_2 , яка протокол про адміністративне правопорушення «ВАВ» №046303 від 11.01.2025 року, визнана потерпілою, до початку судового засідання через канцелярію суду подала письмові пояснення з яких слідує, що 10.01.2025 за адресою спільного проживання вони зі співмешканцем розпивали алкогольні напої, що і стало причиною непорозуміння. Вона забрала особисті документи ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, останній викликав працівників поліції. В ході суперечки зі співмешканцем вони обоє сварились нецензурною лайкою, однак шкоди фізичного чи психічного насилля їй завдано не було. Вже наступного дня вони примирились та продовжують спільно проживати.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії «ВАВ» №046303 від 11.01.2025 року та додані до нього матеріали, беручи до уваги письмові покази ОСОБА_2 надані суду, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за наступних підстав та міркувань.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Водночас у п. «b» ст. 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі - Стамбульська конвенція) визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Стаття 3 Конвенція передбачає гендерно-нейтральну дефініцію домашнього насильства, що охоплює як жертв, так і кривдників обох статей.

Таким чином, термін «домашнє насильство» позначає один з різновидів гендерно-обумовленого насильства, а не окремий від нього вид насильства. Хоча пункт (b) статті 3 Стамбульської Конвенції сформульований у гендерно-нейтральних виразах, коли визначає види «домашнього насильства» та коло осіб, яких воно може стосуватися, однак це не змінює характеристики домашнього насильства як різновиду насильства, що ґрунтується на певних дискримінаційних, у тому числі гендерних, ознаках. Тож Конвенція заохочує держави-учасників застосовувати її положення до всіх жертв домашнього насильства, включаючи чоловіків, дітей та людей похилого віку, і лише проголошує принцип недискримінації до невичерпного переліку підстав, включаючи гендерну ідентичність та сексуальну орієнтацію, при застосуванні її положень.

Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що Стамбульською Конвенцією домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації, однак це жодним чином не свідчить про те, що міжнародні договори мали намір розглядати як «домашнє насильство» будь-яке насильство, що трапляється між членами сім`ї, але яке зумовлене іншими причинами.

Відповідно повертаючись до обставин цієї справи, Суд зауважує, що статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У цьому випадку в протоколі іде мова про учинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.

Згідно ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У ході судового розгляду факту того, що у конфліктній ситуації, у розумінні ст. 1 Закону з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дій, які б підпадали під поняття психологічне та фізичне насильство не установлено. Як і факту того, що у цілому конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд не убачає підстав уважати, що конфлікт, який стався був різновидом гендерно-обумовленого насильства, а не окремим від нього видом насильства.

Матеріали справи не дають підстав констатувати в цій справі характеристику домашнього насильства як різновиду насильства, що ґрунтується на певних дискримінаційних, у тому числі гендерних ознаках.

А тому, дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння у цій родині відсутня. Конфлікти для членів сум`ї є буденним явищем, однак не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Так, конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Відповідно, конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Типи конфліктів: 1. «Реальний конфлікт» - це конфлікт, який об`єктивно існує і адекватно сприймається; 2. «Випадковий, або умовний, конфлікт» - залежить від обставин, що можуть змінюватися, але ці обставини не усвідомлюються конфліктуючими сторонами; 3. «Зміщений конфлікт» - реальний конфлікт, за яким приховується інший конфлікт, що є справжнім чинником конфліктної ситуації; 4. «Помилково дописаний конфлікт» - конфлікт, що помилково тлумачиться; 5. «Латентний конфлікт» - конфлікт, який має відбутися, але не виникає тому, що не усвідомлюється; 6. «Хибний конфлікт» - у цьому випадку реальних підстав для конфлікту не існує, об`єктивно його немає, але він виникає у свідомості конфліктуючих сторін через помилкове сприймання та розуміння ситуації.

Щоб подолати конфлікту ситуації слід знайти коріння її зародження, визначити сфери, причини і рівень; проаналізувати власні почуття та емоції щодо конфлікту; зрозуміти глибинні інтереси кожного учасника конфлікту; обрати оптимальну модель поведінки; запропонувати ідеї щодо вирішення конфлікту, які задовольняють усі сторони; обрати правильне рішення та втілити його в життя.

Не у компетенції суду урегульовувати конфлікті ситуації в родині у порядку норм КУпАП, так як не кожен конфлікт є домашнім насильством.

У відповідності до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У якості доказу вчинення ОСОБА_1 фізичного та психологічного насильства по відношенню до співмешканки ОСОБА_2 , поліцейським відділу реагування патрульної поліції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Пац М.М., додано: - протокол прийняття заяву про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.01.2025 від громадянина ОСОБА_1 , а також письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких слідує, що саме він здійснив виклик на лінію 102 та просить прийняти міри до своєї співмешканки ОСОБА_2 , яка забрала його особисті документи: посвідчення водія, посвідчення УБД та техпаспорт на автомобіль. При цьому заяви або письмових пояснень від потерпілої ОСОБА_2 , поліцейський ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Пац М.М. не відібрав.

Суд звертає увагу на те, що форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, ксерокопія термінового заборонного припису стосовно кривдника, яка крім іншого є нечитаємою, та протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є беззаперечними доказами вчинення домашнього насильства, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Даючи оцінку долученим до матеріалів справи документам, суд дійшов висновку, що вони не містять в собі даних про умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного ОСОБА_1 , внаслідок чого 10.01.2025 була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю його співмешканці ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень.

Отже, суд робить об`єктивний висновок про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинив насильство у сім`ї і за таких обставин склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у його діях відсутній, у зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 п.3 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В.Костюкова