Справа № 644/1513/25
Провадження № 3/644/584/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Костильова О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал за вих. № 1306с/41/14/04а-2025 від 14.02.2025 складений стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ), про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП України (а.с. 8).

ОСОБА_1 06.02.2025 о 15 год 33 хв за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 144 керував вантажним ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 (згідно бази ІПНП тип ТЗ: вантажний; тип кузова ТЗ: фургон малотонажний), який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов. Також водій ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП (постанова ЕНА 2894858 від 23.08.2024), тобто вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив п. 31.3.б Правил дорожнього руху України: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 19.02.2025 справа № 644/1513/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 9).

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч.1ст.276КУпАП).

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1- 129 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (ч.1 ст. 276 КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 240139 від 06.02.2025, ОСОБА_1 06.02.2025 о 15 год 33 хв керував ТЗ за адресою: м м. Харків, вул. Роганська, 144, що відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, на підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП.

03 березня 2025 року через канцелярію суду надійшли заперечення від адвоката Волкова Івана Миколайовича, який діє на підставі ордеру серії АХ № 1066514 від 05.10.2021 (а.с. 14), з яких вбачається, що ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , який він використовує виключно для особистих потреб сім`ї по господарству, не використовується з комерційною метою, не використовується як вантажний, взагалі не використовується з метою прибутку, тому проходити технічний огляд не зобов`язаний (а.с. 10-14).

У судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених обставинах у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 240139 від 06.02.2025 не визнав, обгрунтовуючи зазначене тим, що ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 не підлягає обов`язковому технічному огляду, оскільки є його особистою приватною власністю, яку він використовує виключно для особистих потреб сім`ї по господарству, ТЗ не використовується як вантажний з комерційною метою чи з метою прибутку. Враховуючи вказане, ОСОБА_1 залучив до матеріалів адміністративної справи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , згідно з яким повно маса ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 складає 2 320 кг (а.с. 16 на звороті); поліс страхування № ЕР-218860238, у якому зазначено, що ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 не використовується як таксі/маршрутне таксі, а також, що вказаний ТЗ не підлягає обов`язковому технічному обслуговуванні (а.с. 15), а також просив суд закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення з наведених вище підстав та з урахуванням наданих його захисником - адвокатом Волковим І.М. заперечень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП, виходячи з такого.

Згідно з положеннями ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи надані на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, судом установлено:

1. з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 240139 від 06.02.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 06.02.2025 о 15 год 33 хв за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 144 керував вантажним ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 (згідно бази ІПНП тип ТЗ: вантажний; тип кузова ТЗ: фургон малотонажний), який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов. Також водій ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП (постанова ЕНА 2894858 від 23.08.2024), тобто вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив п. 31.3.б Правил дорожнього руху України: Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП (а.с. 1);

2. з довідки облікових даних НАІС ДДАІ, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с. 2);

3. з довідки облікових даних ДДАІ НАІС вбачається, що транспортний засіб марки Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 3);

4. зафіксовану процедуру оформлення матеріалів стосовно водія, роз`яснення процесуальних прав відповідно до ст. 268 КУпАП, ст. 10, 63 Конституції України (а.с. 4), що зафіксовано у відеофайлах відеозапису наданого на оптичному диску з нагрудних камер поліцейських id-реєстратора 470088 та 471571.

5. з довідки про повторність згідно облікових даних «Інформаційного порталу НП України» у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.08.2024 винесено постанову ЕНА № 2894858 за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с. 5);

6. з постанови ЕНА № 2894858 від 23.08.2024 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 3 ст. 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 (а.с. 6);

7. з рапорту поліцейського роти 5 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Пушкара А. від 06.02.2025, згідно якого, 06.02.2025 близько 15 год 40 хв за адресою: м. Харків, вул. Роганська, б. 142 екіпажем КУПОЛ Б-0062 було зупинено ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 , що відноситься до категорії фургон вантажний малотонажний спеціалізований під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993

№ 3353-XII (надалі за текстом Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами ст. 35 Закону № 3353-XII транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світло пропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Водночас, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби-незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років ; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років-кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5тонни,причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Згідно підпункту 31.3.б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт та автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення, транспортні засоби спеціалізованого призначення і транспортні засоби спеціального призначення.

Згідно з ч. 3 ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Тобто вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду, що відповідає абз.4 п.3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137 та ч.2 ст. 35 Закону № 3353-XII.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне вказати, що ставиться критично до доводів захисника Гусєва В.В. щодо належності ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 до легкових автомобілів та відсутністю обов`язку проходити вказаному ТЗ технічного огляду, так як його повна маса менше 3,5 тонн, оскільки «Volkswagen Transporter» державний реєстраційний номер д.н.з. НОМЕР_1 згідно з відомостями з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 16) та технічними характеристиками є вантажним, повно маса вказаного авто становить 2 320 кг, рік випуску 1996 (а.с. 16/на звороті), тобто строк його експлуатації більше двох років, тому, відповідно до наведених вимог цей автомобіль підлягає обов`язковому технічному контролю кожні два роки, що фактично підтверджено ОСОБА_1 на 55 с відеозапису з нагрудної камери 470088 зафіксованому на оптичному диску АЛ 1230 (а.с. 2).

Адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121КУпАП настає, зокрема, і за повторне, протягом року, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Так, за диспозицією ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті, зокрема керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 121 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1-3 ст. 121 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб (ч.4 ст. 121 КУпАП).

Відповідно до положень ст.35 КУпАП повторним визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, при повторності тотожних правопорушень, кожне з них має власну суб`єктивну сторону, зокрема, самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого правопорушення.

Об`єктом цього виду правопорушень є суспільні відносини, які складаються у сфері безпеки дорожнього руху. Головним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок керування всіма видами автомобілів, тракторів, інших самохідних машин, трамваїв і тролейбусів, мотоциклів та іншими транспортними засобами і користування ременями безпеки або мотошоломами. Додатковим безпосереднім об`єктом є життя, здоров`я та майнові права фізичних і юридичних осіб.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, полягає у порушенні водіями транспортних засобів, які підлягають проходженню обов`язкового технічного контролю, правил проходження такого контролю. Недотримання правил проходження обов`язкового технічного контролю виявляється безпосередньо у протиправній бездіяльності водіями, які керують цими транспортними засобами на законних підставах.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень передбачених ч. 1-3 цієї статті.

Суб`єктами правопорушення за ст. 121 КУпАП можуть бути власники транспортних засобів та інші особи, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ст. 121 КУпАП характеризується умислом або необережністю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що водій притягався до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП, що підтверджується довідкою про повторність згідно облікових даних «Інформаційного порталу НП України» та копією постанови ЕНА № 2894858 від 23.08.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, надані відповідальним співробітником УПП в Харківській області ДПП (а.с. 5, 6), отже факт повторності вчинення вказаного правопорушення підтверджується, обставинами викладеними у постанові ЕНА № 2894858 від 23.08.2024 за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с. 5), який сплачено ОСОБА_1 , що підтверджується його поясненнями наданими у суді та 08 хв 09 с відеозапису з ID реєстратора 470088, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску АЛ 1230 (а.с. 2).

Заразом, досліджуючи надані суду докази, вбачається, що Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, заразом суд дійшов переконання про відсутність будь-яких інших доказів про те, що транспортний засіб Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 не пройшов вчасно технічний контроль.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 «Про затвердження Порядку формування загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, доступу до неї та встановлення розміру плати за надання таких послуг» № 512, в Україні діє загальнодержавна база даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів (надалі за текстом - загальнодержавна база даних) є складовою частиною Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Загальнодержавна база даних складається з таких реєстрів, як реєстр результатів обов`язкового технічного контролю транспортних засобів і реєстр укладених договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю (надалі за текстом - реєстр договорів страхування).

Суд наголошує на тому, що відповідальність за порушення п. 31.3.б ПДР України, за ч.4 ст. 121 КУпАП України настає за наявності в діях водія двох ознак об`єктивної сторони водій має керувати транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Заразом, суд звертає увагу, що доказів того, що автомобіль Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 підлягав обов`язковому технічному контролю та з якою періодичністю на день зупинки, працівниками поліції до адміністративної справи не долучено.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно особи є документом, який констатує виявлення адміністративного правопорушення та не може бути єдиним та безперечним доказом вини особи, відносно якої він складений, так само як і рапорт поліцейського, в якому також лише зазначено про факт встановлення порушення ПДР України.

Судом встановлено, що в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного порушення, до матеріалів справи окрім самого протоколу та рапорту поліцейського не додано жодних інших доказів, передбачених ст. 251 КУПАП, а саме: протоколу огляду транспортного засобу, пояснення свідків, відомостей, з яких вбачається, що Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 має пройти технічний контроль, але не пройшов його.

За встановлених під час судового розгляду обставин, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення, в тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Крім вищевказаного, суд бере до уваги, що з наданих відеофайлів з ID реєстратора 470088, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску АЛ 1230 (а.с. 2), вбачається, що співробітником поліції не зазначено причину зупинки транспортного засобу Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам приписами ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (надалі за текстом Закон № 580-VIII), згідно якої поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку (…).

Отже, співробітниками патрульної поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами конкретної причини зупинки ними транспортного засобу Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з детальним описом підстави зупинки, згідно Закону № 580-VIII.

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Зокрема позбавлення прав на керування транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі "Маліге проти Франції" від 23.09.1998).

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, враховуючи викладене вище, суд не вбачає наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тому керуючись ст. 40-1, ч. 4 ст. 121, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП України на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д. Паляничко