ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22683/24

Провадження № 33/820/168/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Косюка Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и в :
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого
визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 14 серпня 2024 року, о 22 год. 49 хв., ОСОБА_1 , в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, в м. Хмельницький, по вул. Загребельного, 51, керував Toyota д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу Драгер 6820, тест № 2962. Результати огляду 0,46‰.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи, було грубо порушено право на захист, оскільки справа була розглянута судом без участі ОСОБА_1 та його адвоката.
Вказує, що підпис в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№112218 ОСОБА_1 не належить.
Крім того, поліцейськими не було забезпечено реалізацію права ОСОБА_1 на проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 направляється на огляд до медичного закладу, що свідчить про те, що останній не погодився з результатами його огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, водночас, матеріали справи не містять відомостей про причини, з яких водій не був доставлений до медичного закладу.
Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Косюка Р.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 112218 від 14.08.2024, 14 серпня 2024 року, о 22 год. 49 хв., ОСОБА_1 , в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, в м. Хмельницький, по вул. Загребельного, 51, керував Toyota д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу Драгер 6820, тест № 2962. Результати огляду 0,46‰.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 112218 від 14.08.2024,
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.08.2024,
- відеозаписами, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, якими зафіксовано факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
Долучені до справи докази є належними та допустимими, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про причину зупинки, не забезпечено реалізацію права на проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також те, що підпис у протоколі не належить ОСОБА_1 не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Як вбачається з відеозаписів долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через те, що в його автомобілі частково була освітлена підсвітка державного номера, під час спілкування із працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, тому йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» чи у закладі охорони здоров`я. Огляд ОСОБА_1 було проведено за його згодою на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», результат якого склав 0,46 ‰ алкоголю. Результати він не оспорював, погоджуючись на складання усіх необхідних документів. Роздруківка приладу Драгер, протокол, акт огляду та розписки містять підпис ОСОБА_1 .
Не вбачає апеляційний суд і підставу для скасування оскаржуваної постанови, як розгляд справи суддею першої інстанції без участі ОСОБА_1 та його захисника, адже порушене його право на безпосередню участь у судовому засіданні відновлене шляхом подачі ним апеляційної скарги та безпосередньої участі у судовому засіданні апеляційної інстанції.
Ставлячи питання про скасування постанови, апелянт конкретних фактів порушення ст.266 КУпАП, а також положень Порядку №1103 та Інструкції №1452/735 органами поліції не навів, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Тож, апеляційний суд не вбачає у діях суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи, доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги та положення ст.ст.251, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП
Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Володимир БАРЧУК