ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/405/24 Номер провадження 33/814/49/25Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 квітня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Згідно з постановою судді, старший солдат ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3.ст. 172-20 КУпАП за те, що він 03 лютого 2024 року близько 19:30 год будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією в умовах особливого періоду знаходився на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» та відповідно до висновку лікаря № 29 від 03 лютого 2024 року, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 квітня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Яковенко Г.М. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, на виклик у судове засідання не з`явився, про причини не повідомив, доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на неодноразові виклики апеляційного суду, в судові засідання не з`являвся, про причини не повідомляв.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу А0732 №1 про військове адміністративне правопорушення від 04 лютого 2024 року, вбачається, що 03 лютого 2024 року близько 19:30 солдат старший солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (військового стану) перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку лікаря КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» № 29 від 03 лютого 2024 року, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином старший солдат ОСОБА_1 в умовах військового стану перебував на території військової частини НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суддя суду першої інстанції послалась на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол А0732 №1 про військове адміністративне правопорушення від 04 лютого 2024 року в якому викладені обставини вчинення правопорушення та зі змістом якого під підпис ознайомлений скаржник; висновок лікаря КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» лікаря № 29 від 03 лютого 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння; письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з яких вбачається, що в графі «по суті заданих мені питань можу пояснити наступне» ОСОБА_1 зазначив, що факт вживання алкоголю не заперечує, провину визнає; медичний огляд на встановлення стану сп`яніння КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» з якої вбачається, що концентрація алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становила 1.06‰; пояснення старшого інженера військової частини НОМЕР_1 - капітана ОСОБА_3 ; пояснення начальника станції радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 ; пояснення фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_1 - старшого сержанта ОСОБА_5 .

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшла вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, тобто перебування військовослужбовця на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в період воєнного стану.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає зокрема у випадку появи військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, та яких протягом року було піддано адміністративному стягненню, або в умовах особливого періоду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зафіксованого в протоколі про військове адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою, котре полягає у перебуванні особи - військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини в умовах воєнного часу.

Натомість, доводи ОСОБА_1 що місцевим судом не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право для доступу для правосуддя, безпосередньої участі при розгляді справи, надавати пояснення, заявляти клопотання, не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 діяв його захисник адвокат Яковенко Г.М., який в свою чергу заявляв клопотання про зупинення розгляду справи, про відкладення розгляду справи та витребування доказів, тобто також брав участь у судових засіданнях.

Більше того, можливість реалізації вказаних процесуальних прав ОСОБА_1 було надано в суді апеляційної інстанції, якою він та його захисник адвокат Яковенко Г.М. не скористались.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що огляд проведений за допомогою технічного приладу, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Так, Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161 про «Деякі питання ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки» затверджено «Порядок ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки» де передбачено, що формування та ведення Реєстру забезпечуються науковим метрологічним центром державним підприємством "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (далі ДП "Укрметртестстандарт") шляхом унесення відомостей про затверджені типи ЗВТ та доповнень до них. ДП "Укрметртестстандарт" забезпечує оприлюднення Реєстру на своєму веб-сайті. Інформація в Реєстрі є відкритою і загальнодоступною та розміщується у форматі, придатному для роздрукування. ДП "Укрметртестстандарт" забезпечує відповідність даних, що вносяться до Реєстру, відомостям, зазначеним у документах, на підставі яких здійснюється їх унесення.

Як встановлено із Реєстру, який є в загальному доступі, пройшли оцінку відповідності та занесені до Реєстру газоаналізатори АлкоФор… виробництва Skyfine Inc. Limited Flat M, 23/F, Blk 2, Goldfield Industrial Building, 144-150 Tai Lin Pai Rd., Kwai Chung, NT, Hong Kong, сертифікат перевірки типу UA.TR.001 122-17, виданий 28 листопада 2017 року, строк дії 28 листопада 2027 року.

Крім того, в справі наявні сертифікат налаштування алкотестера АлкоФор 307 Q від 23 січня 2024 року та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на вказаний прилад від 23 січня 2024 року № 12-01/0137, з яких вбачається, що вищезазначений прилад чинний до 23 січня 2025 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд зазначає, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 які покладені в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 квітня 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко