Провадження № 3/466/178/25
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

29.11.2024 о 00:25 год. у м. Львові на вул. Грінченка, 6, ОСОБА_1 здійснив рух транспортним засобом та при цьому не мав права керування транспортним засобом повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення до суду повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідками про доставку смс- повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184376 та іншими матеріалами адміністративної справи.

Отже порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України є доведеним, його дії кваліфіковані правильно за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, повторно протягом року керував таким не маючи при собі посвідчення водія, а отже підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням керування транспортним засобом.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва