Справа №505/303/25
Номер провадження 3/521/2114/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали,, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

ОСОБА_1 , 10.01.2025 року о 14 год 10 хв., керувала транспортним засобом «Hyundai Getz» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі М13км, близько населнного пункту с. Федорівка, не впоралась з керуванням, що призвело до з`їзду транспортного засобу з проїжджої частини та його перекидання, чим порушила п.12.1 «Правил дорожнього руху України» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, викликалась відповідно до вимог чинного законодавства, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується її особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення та довідкою Малиновського районного суду м. Одеси про доставку повідомлення у додаток «Viber», відповідно до якої за номером мобільного телефону особи яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 : НОМЕР_3 , о 10 год. 22 хв. 25 лютого 2025 року було сповіщено про дату та час судового засідання. Однак представник ОСОБА_1 адвокат Марочкін В.О. надав до суду заперечення, відповідно до яких вину ОСОБА_1 не визнає, обґрунтовуючи тим, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки будь-яких матеріальних збитків особисто дорозі М13, а також будь-яким іншим транспортним засобам, окрім власного транспортного засобу не нанесено.

Вважає, що наслідки у вигляді майнової шкоди, як обов`язкової ознаки складу правопорушення, яка ставиться останній у провину, у даному випадку не настали, іншої шкоди її діями суспільним відносинам в сфері власності не заподіяно, внаслідок чого і відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони даного складу правопорушення - його протиправність, та як слід - об`єктивна сторона даного складу правопорушення. А тому просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Вивчивши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушила п. 12.1 ПДР України, відповідного до якого зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Безпечною швидкістю, згідно ПДР України, визнається швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Дорожня обстановка, згідно ПДР України, - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 217555 від 10.01.2025р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 та схемою місця ДТП.

У своїх поясненнях, щодо обставин, адвокат Марочкін В.О. будь-яких належних обґрунтувань по факту події не надав та жодним чином не спростував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З будь - якими клопотаннями, щодо витребування доказів, які б могли спростувати обставини викладені у матеріалах адміністративної справи ОСОБА_1 та її представник не зверталась.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху передбаченого п. 12.1 України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Суд критично відноситься до заперечень представника ОСОБА_1 - Марочкіна В.О. щодо закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює того чий транспортний засіб зазнав пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом встановлено не було.

А тому суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена у судовому засіданні у повному обсязі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вважає достатнім і доцільним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст.124,24,283,284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

(Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору штрафу 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Д.Д. Громік