Справа № 458/155/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м.Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Волинець М.З., за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Король Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка матеріали справи, які надійшли з Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, якому встановлено третю групу інвалідності

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

24.01.2025 старшим лейтенантом поліції Самбірського РАП ГУ НП у Львівській області Вовк Т.Ю складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229385 про те, що 24.01.2025 о 18 год. 35 хв. в м. Турка по вул. Івана Франка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, також відмовився пройти даний огляд у Турківській районній лікарні. За таких обставин працівники Самбірського РВП ГУНП у Львівській області кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на їх думку він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Справа про адміністративне правопорушення призначалась до розгляду на 20.02.2025 та 04.03.2025.

В судовому засіданні 20.02.2025 особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у пред`явленому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що транспортним засобом не керував, а перебував на передньому пасажирському сидінні. Поліцейські вимагали в нього документи та необхідність пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, проте він не керував транспортним засобом, що на його думку свідчить про незаконність дій поліцейських. Оскільки він не керував транспортним засобом, тобто рух автомобілем не здійснював, тому не зобов`язаний був проходити тест на алкоголь. Просив закрити провадження у справі та не притягувати його до адміністративної відповідальності.

20.02.2025 захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Король Р.М. в судовому засіданні подав клопотання про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідків - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , а також клопотання про закриття провадження у справі № 458/155/25.

В обґрунтування поданого клопотання про закриття провадження у справі захисник ОСОБА_1 , адвокат Король Р.М. покликався на те, що із долучених до матеріалів справи відеофайлів фіксації порушення нема даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що не встановлено й іншими належними доказами. Згідно відеоматеріалів, ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 не керував (зокрема, на відеофайлі «01697»401710», час 0:00:35 вбачається, що ОСОБА_1 , перебуває у транспортному засобі на передньому пасажирському сидінні). Працівниками патрульної поліції не надано відеофіксації самого моменту зупинки транспортного засобу, хоч на відеофайлі «01697»540710» час 0:03:30 працівник поліції стверджує, що мають відеофіксацію того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і що лише він був в автомобілі, що є неправдивим і вказує на те, що поліція діяла протиправно та упереджено, свідомо вводила в оману особу. Матеріали справи, не містять належних і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 і що саме його було зупинено під час керування. Вважає, що винність особи не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах. Просив провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку із заявленим клопотанням про виклик та допит свідків, розгляд матеріалів відкладено на 04.03.2025 о 16:00 год.

У судовому засіданні 04.03.2025 ОСОБА_1 та його захисник Король Р.М. підтримали подане письмове клопотання з підстав, викладених у ньогму, та просили суд закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитані в судових засіданнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили що дійсно ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, зокрема ОСОБА_2 пояснив, що разом із ОСОБА_1 їхали від друзів, за кермом транспортного засобу був їх знайомий, який налякався працівників поліції, оскільки воєнний стан і працівники поліції перевіряють документи разом із працівниками ТЦК, коли під`їхали працівники поліції водій втік. ОСОБА_1 сидів в транспортному засобі на пасажирському місці. До них підійшли працівники поліції в почали вимагати у ОСОБА_1 документи й стверджували що він є водієм та пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що того дня він йшов з лікарні, переходив дорогу і побачив, що під`їхали працівники поліції і перегородили дорогу автомобілю, відразу з авто вибіг водій і побіг в сторону міста, потім з місця пасажира вийшов ОСОБА_4 , якого він знає, ще один чоловік і почався конфлікт з працівниками поліції. В конфлікт він не вникав, пішов додому, а зранку зателефонував ОСОБА_5 й з`ясував що трапилося. Зазначив, що ОСОБА_6 був пасажиром транспортного засобу, він не керував вказаним транспортним засобом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229385 складений 24.01.2025 о 19:41:45, згідно якого ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений заступником начальника ВРПП Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції Голиком Ю.С., з приводу того, що такий огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, особа стосовно якої проводився такий огляд ОСОБА_1 відмовився, про що відображено в акті огляду;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд;

- копія витягу з інформаційної системи, якою підтверджено, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 , яке дійсне з 10.02.2023 по 10.02.2053;

- рапорт начальника ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Т.Вовк, який за своїм правовим змістом є службовим документом, яким начальник ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області інформує начальника Самбірського РВП ГУНП у Львівські1й області про законність своїх дій;

- відеозапис на оптичному диску DVD-R.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є дії, що полягають у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керує транспортним засобом.

Однак, докази того, що ОСОБА_1 24.01.2025 о 18:35 год., керував транспортним засобом марки ВАЗ 2115 н.з НОМЕР_1 , в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення відповідної категорії.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП є керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння або його відмова від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

На оглянутому під час судового розгляду відеозаписі, долученому до матеріалів справи органом поліції, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 24.01.2025 о 18:35 год. по вул. Василя Стуса в м. Турка транспортним засобом марки ВАЗ 2115 н.з НОМЕР_1 . На вказаному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 , вийшов з транспортного засобу з місця пасажира та розмовляє з працівниками поліції, яким стверджує, що він автомобілем не керував.

Суд враховує надані ОСОБА_1 під час судового розгляду справи пояснення, пояснення свідків, оскільки такі є послідовними, та не спростовані жодними іншими доказами, зокрема і відеозаписом наданим суду працівниками поліції, який не фіксує факту керування ОСОБА_1 , вказаним транспортним засобом. Крім того, на поданому суду відеозаписі не зафіксовано зупинки зазначеного транспортного засобу працівниками поліції.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ, п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 є рапорт начальника ВР ПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, в якому описані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом не є належним доказом, проте є документом, яким працівник поліції інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час виявлення водія з ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Водночас згідно п.12 Розділу ІІ зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

При вказаних обставинах, відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом або ж керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічні позиції стосовно допущених працівниками поліції порушень оформлення матеріалів справи та інших документів у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним Судом у постанові по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 (доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права, зокрема, рішення у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, ЄСПЛ неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В рішенні у справі «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2010 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої ст. 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, та не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим враховуючи, що винуватість особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 23, 130, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області.

Суддя Марія ВОЛИНЕЦЬ