Справа № 177/445/25
Провадження № 3/177/206/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали справи, що надійшли від Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, 13.02.2025 о 19 год. 30 хв., у порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , біля будинку № 40 по вул. Центральній у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними алкотестеру Drager Alcotest 6810. Результат огляду позитивний 0,58 % проміле.

Окрім того, ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративного стягненню за вчинення порушень, передбачених ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, 13.02.2025 о 19 год. 30 хв., у порушення вимог п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , біля будинку № 40 по вул. Центральній у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, будучи позбавлений права керування транспортними засобами.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Заяв про відкладення судового розгляду справи з поважних причин, а також інших клопотань, заяв з процесуальних питань чи письмових пояснень по суті правопорушень за ст.ст. 126, 130 КУпАП, не надав.

Суддя враховує, що неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. ОСОБА_1 з огляду на його належне повідомлення про розгляд справи мав вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження щодо нього, а тому нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, з огляду на що, суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, шляхом створення штучного затягування строків розгляду справи. Беручи до уваги викладене, зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, що не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 126, 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання проведено без ОСОБА_1 .

Суддя, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозаписи на DVD-диску з відеофіксацією правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, із протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 246071, ЕПР1 № 246063 від 13.02.2025 слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, р/н НОМЕР_2 , 13.02.2025 о 19 год. 30 хв., біля будинку № 40 по вул. Центральній у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21093, р/н НОМЕР_2 , 13.02.2025 зафіксовано на відеозаписі, переглянутому в судовому засіданні з диску DVD-R.

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Диспозиція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Склад правопорушення в розрізі порушення п. 2.9 а) ПДР України має місце у таких випадках: 1) згода особи з результатами огляду, проведеним на місці зупинки транспортного засобу; 2) результати медичного огляду, проведеного у випадку незгоди особи з результатами огляду на місці зупинки або у випадку відмови від огляду на місці зупинки.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, складеного працівниками поліції щодо ОСОБА_1 , зазначено виявлені в останнього ознаки сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації та рухів.

При огляді фрагментів відеозаписів, що містяться на DVD-диску, встановлено, що 13.02.2025 після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування працівник поліції запропонував водієві пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі у зв`язку з наявністю у водія ознак сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився.

За результатами тесту вміст алкоголю склав 0,58% проміле, що вказує на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з акта огляду водія ОСОБА_1 , огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810, прилад № ARBH-0535, результат позитивний та складає 0,58 проміле, тест №208.

Із результатом тесту ОСОБА_1 погодився.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши відеозапис та наявні письмові докази, суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведено належним чином, з дотриманням усіх вимог, передбачених Інструкцією.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п. 2.9 а) ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли в повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення як особою, яка протягом року неодноразово піддавалася адміністративному стягненню за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, підтверджується постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2024 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За даними з Національної автоматизованої інформаційної системи від 13.02.2025, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за ознаками: керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані сп`яніння.

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.1 а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2024 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 51000,00 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до картки обліку адміністративного правопорушення за даними бази ARMOR, постановою від 14.08.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУПАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Вказані факти та встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 13.11.2024 керував транспортним засобом, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, свідомо продовжив допускати порушення.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , його ухилення від явки до суду, явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню.

При цьому враховується, що ОСОБА_1 вчинив два взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, тому стягнення на нього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді адміністративного арешту, із позбавленням права керування транспортними засобами.

На переконання суду, таке стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде справедливим, достатнім та виправданим метою його застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно з роз`яснень, що викладені в абз. 4 п. 28 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 №18) - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тобто, за змістом вищезазначеного, конфіскації підлягає лише транспортний засіб, який є у приватній власності порушника.

До протоколу надано свідоцтво НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21093, р/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , відтак, суд дійшов висновку, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, питання про конфіскацію транспортного засобу вирішити неможливо.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні в справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 № 177/445/25 (провадження № 3/177/206/25) за ч. 3 ст. 130 КУпАП, № 177/446/25 (провадження № 3/177/207/25) за ч. 5 ст. 126 КУпАП, , присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 177/445/25.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: