Справа 362/5919/24
Провадження 3/362/23/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши об`єднану справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 о 17:03 год. в Київській області, Фастівський р-н, с. Кожухівка, вул. Незалежності, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Сузукі Летс 1, без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «ALCOTEST», 6820 ARSM 0051», результат становить 2,23 ‰. Крім того, після зупинки мопеда під керуванням ОСОБА_1 було встановлено, що він в порушення п. 2.1 а) ПДР керував мопедом, будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження праві керування транспортними засобами постановою від 21.05.2024 ВП № 34928613 Васильківським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі.

ОСОБА_1 в судові засідання жодного разу не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за адресою його проживання, вказану ним особисто та підтверджену старостою Данилівського старостинського округу Калинівської селищної ради, а також додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду у мережі Інтернет.

За правилами ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про наявність належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи, про неповажність причин його неявки до суду особи та про можливість розгляду справи в силу ст. 268 КУпАП приходить до висновку за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме:

- роздруківку результатів огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер, з якої вбачається, що в останнього виявлено 0,23 ‰ алкоголю в крові через видихуване повітря;

- протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП, в яких зафіксовано фактичні обставини правопорушень, кваліфікацію дій ОСОБА_1 та які підписано останнім власноручно без зауважень та заперечень;

- акт огляду на стан сп`яніння, де зафіксовано результат огляду 0,23 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що засвідчив своїм підписом в графі «З результатами згоден»;

- направлення на огляд ОСОБА_1 на огляд до КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, що вбачаться з його особистого підпису під документом;

- рапорт поліцейського, з якого вбачається, що причиною зупинки мопеду Сузукі під керуванням ОСОБА_1 стало порушення водієм п. 2.3 г), а саме: відсутність мотошолому у водія;

- відеозапис події правопорушення, з якого чітко вбачається та прослуховується процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів, відсутність будь-яких заперечень з боку водія.

- копію постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами стосовно ОСОБА_1 з 21.05.2014 до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, оскільки в нього були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку, на що останній погодився. Результат, який ОСОБА_1 не заперечував, показав перевищення допустимої межі наявності алкоголю в крові.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.

Враховуючи все вище зазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення ПДР, які були зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення, і наявний склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З аналізу санкцій ст.ст. 126, 130 КУпАП вбачається, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає більш серйозну адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і в порядку ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.