Справа № 363/1457/24 Головуючий в суді І інстанції - Олійник С.В.
Провадження № 33/824/821/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Андрейко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15 березня 2024 року о 23 год. 17 хв. в м. Вишгород Київській обл., просп. Мазепи, 1 керував автомобілем HYUNDAI, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія. Стан алкогольного сп`яніння підтверджений висновком медичного закладу № 509 щодо результатів медичного огляду від 15 березня 2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказано, що постанова судді є незаконною, та такою що підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на допущення судом грубих помилок при ухваленні рішення, а саме в рішенні суд вказав про те, що під час розгляду справи вислухав ОСОБА_1 , свідка та інспекторів ВРПП Вишгородського РУП, чого в дійсності не було. Разом з тим, вказав на порушення поліцейським процедури складання протоколу та порядку огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини. Також вказав про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 . Зазначив про те, що працівники поліції його не зупиняли, а підійшли під час його перебування біля магазину. Крім того, зазначив про те, що під час медичного огляду в лікарні йому запропонували пройти огляд за допомогою приладу по типу Драгер, на що він погодився, однак цей огляд було проведено з порушеннями. Так, йому не давали запечатаний прилад, його тричі задували і жодного разу прилад не показав перевищених показників, про що лікар вказав в акті від 15.03.2024 року. Також вказав про те, що документи заповнені вкрай недбало, нерозбірливим почерком з помилками, містять неоговорені виправлення та суперечливі дані. Вважає, що працівниками поліції не зібрано та не надано жодного належного та допустимого доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також вказав на те, що судом в постанові помилково вказано, що ОСОБА_1 разом з іншими учасниками процесу переглядав відеодокази та погоджувався з ними, і визнавав своє перебування в нетверезому стані під час зупинки транспортного засобу, але він жодного разу не приймав участь в судових засіданнях, та ніколи не визнавав своє перебування в стані алкогольного сп`яніння, оскільки його ніхто не зупиняв та не бачив. Разом з тим, вказав також на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій поліцейського процедурі оформлення протоколу за ст.130 КУпАП. Також вказав про те, що спочатку в матеріалах справи були відсутні основні докази у справі, а саме відеозаписи з бодікамер, однак вони з'явились згодом, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, оскільки не відповідають вимогам законодавства. За таких обставин, просив оскаржуване рішення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не приймаються судом до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2024 р. серії ААД №277846, він містить дату, час, місце його складання, виклад фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначення статті та частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах законодавства доводи про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, у ОСОБА_2 , в ході спілкування зпрацівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, з чим ОСОБА_1 не погодився, після чого йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров'я . Оскільки ОСОБА_1 не погодився на проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, та виявив бажання пройти огляд в медичній установі, працівниками поліції його було доставлено до медичного закладу, де проведено його огляд. З наявного в матеріалах справи Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.03.2024р. вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, з відеозапису також вбачається, що на запитання лікаря про вживання ОСОБА_1 алкоголю, останній відповів, що вживав близько 8 годин тому, однак який саме алкоголь вживав він не відповів.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, за результатами такого огляду було встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння на момент керування ним транспортним засобом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, відповідно до відеозапису вбачається, що на запитання працівників поліції ОСОБА_1 відповів, що він їхав додому. Відтак вказані доводи не приймаються судом до уваги.

Також суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції не може бути належним доказом у справі. Так, на наданому суду відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, його проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я, а також результат огляду, який показав перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, як вбачається з нагрудної камери працівників поліції, останні повідомили ОСОБА_1 про те, що він не може керувати транспортним засобом, і може забрати свій автомобіль лише на наступний день.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, за результатами такого огляду було встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент керування ним транспортним засобом.

Посилання ОСОБА_1 на допущення судом грубих помилок при ухваленні рішення та зазначення в постанові недостовірних даних спростовуються поясненнями захисника, який в суді апеляційної інстанції вказав про те, що захисник брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, надавав пояснення з приводу складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, також захисник вказав про те, що судом було допитано працівника патрульної поліції ОСОБА_3 з приводу обставин проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та обставин складання щодо нього відповідного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька