ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/779/25 Справа № 191/3864/24 Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 09.08.2024 о 19 год 50 хв, в Синельниківському районі с Роздори по вул. Шевченка, біля будинку №2 1 ОСОБА_1 керував мопедом Yamaha д.н.з. відсутній з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рот, виражене тремтіння пальців рук). Водію ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, але ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився, що зафіксовано на нагрудний персональний відео реєстратор 801-01-003127, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, посилаючись на те, що постанова винесена 03.10.2024, без повідомлення його про час і дату судового засідання та копія постанови йому не надсилалась. Про існування постанови він дізнався коли державний виконавець наклав арешт на його банківські рахунки. Звернувся до адвоката, який 10.02.2025 ознайомився зі справою та 17 лютого вже подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушень. В обґрунтування апеляційних вимог наводить доводи, зміст яких зводиться до недоведеності факту керування ОСОБА_2 о 19 год 50 хв, так як відеозаписи починаються з 19:53 та 19:54 годин. Протокол не відповідає вимогам відомчих інструкцій, тому не може бути доказом у справі. Він двічі погодився на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, що зафіксовано на відеозаписі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного провадження без його участі.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд доходить висновку про його задоволення, оскільки матеріали справи не містять відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи висновок про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі з нагрудної відеокамери працівника поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , який надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. На відеозаписі поліцейський пояснює ОСОБА_1 причину зупинки та в ході спілкування оголошує йому про встановлення ознак алкогольного сп`яніння, пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснює порядок проведення такого огляду. На таку пропозицію ОСОБА_1 відмовляється, а поліцейський роз`яснив йому наслідки відмови від проходження огляду.

Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, як працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду водія на стан сп`яніння, проте останній відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і його вина доведена сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи. Згода ОСОБА_1 на проходження огляду після неодноразової відмови та після початку оформлення матеріалів справи не спростовує наявність складу правопорушення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Доводи ОСОБА_1 про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення як доказу, апеляційний суд відхиляє, оскільки зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Порушень порядку проведення огляду та складення протоколу не у повній відповідності з вимогами «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), апеляційним судом не встановлено.

Працівники поліції у відповідності до вимог закону склали стосовно останнього протокол, дотримуючись вимог ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з відеореєстраторів працівників поліції та письмовими доказами у справі, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

За частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає, в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які захист тлумачить на свою користь, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозаписів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун