Провадження № 33/824/296/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, яка здобула вищу освіту, заміжня, працює адвокатом, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 30.07.2024 о 00 год. 30 хв. керувала транспортним засобом «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , та рухалась по пр. Берестейському, 139 у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовилась на місці зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягується до адміністративної відповідальності посилається на незаконність дій працівників поліції та зазначає, що вона не перебувала у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого чітко видно, що у неї нормальні зіниці очей, поведінка адекватна, а тремтіння пальців рук не є ознакою наркотичного сп`яніння. Окрім того, ОСОБА_1 вказує про те, що з відеозапису вбачається, що вона відразу погодилася пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції переконали її пересвідчитись чи не вплине наркоз застосований більше тижня тому на помилкове рішення тесту.

Також зазначені обставини підтверджуються довідкою форми 100-2/о, яку вона отримала самостійно в найближчій клініці того ж дня, здавши необхідні аналізи на предмет вживання наркотиків, в якій зазначено, що у біоматеріалі ОСОБА_1 не виявлено ознак вживання будь-яких психотропних речовин.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийняте з порушенням норм процесуального права, оскільки в оскаржуваній постанові суд послався на ті докази, які взагалі не були дослідженні в судовому засіданні. Крім того, суд не звернув увагу на необґрунтовану вимогу поліцейського пройти медичний огляд без наявності у водія ознак сп`яніння передбачені п. 3,4 Інструкції, на порушення поліцейськими п.4 Порядку «направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а саме проведення огляду на місці зупинки без свідків.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, суддя обґрунтував сукупністю доказів , що містяться у матеріалах справи.

Сукупності доказів по справі суддя надав належну юридичну оцінку та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги правильності висновку судді не спростовують.

В апеляційній скарзі не оспорюються ті обставини, ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З відеозапису події вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , останній було повідомлено про наявність у неї ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодилась, однак заперечила наявність у неї ознак наркотичного сп`яніння. Через деякий час ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки вважала, що перенесений нею тиждень назад наркоз та вживання обезболюючих препаратів можуть бути виявлені під час проведення відповідного огляду.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, не є переконливими, оскільки виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія є повноваженнями лише поліцейських, тому відсутні підстави вважати їх дії неправомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на порушення працівниками поліції порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не було залучено свідків, є неспроможними, так як поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису і в даному випадку залучення свідків законом не вимагається.

Та обставина, що ОСОБА_1 самостійно пройшла медичний огляд і лікарем не було виявлено у неї стану наркотичного сп`яніння, не свідчать про відсутність у неї порушення вимог п.2.5 ПДР.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Порушень процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль