Справа № 467/153/25
Провадження № 3/467/93/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса тимчасового місця проживання: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2025 року о 13 годині 01 хвилині на 105 км а/д Н-24 Благовіщенське-Миколаїв водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMB на іноземній реєстрації НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Південноукраїнській міській лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні надав суду пояснення, в яких провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що 20 січня 2025 року о 13 годині 01 хвилині керував автомобілем BMB на іноземній реєстрації PLKNT1190. Біля повороту на с-ще Арбузинка був зупинений працівниками поліції, які попрохали у нього документи, а коли побачили на планшеті інформацію про те, що він у 2022 році засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України до 1 місяця гауптвахти, запропонували проїхали до Південноукраїнської міської лікарні для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Від поїздки до Південноукраїнської міської лікарні він відмовився, оскільки був у адекватному стані. Він поїхав самостійно до медичного закладу у м.Первомайськ для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як таке було в його інтересах. За результатами огляду встановлено про те, що він не перебуває у стані сп`яніння.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 виклав у письмові заяві, адресованій суду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Частина 1 статті 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735(далі - Інструкція №1452).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції №1452, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними а пункті 4 розділі І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до пункту 4 розділу І вказаної інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За такого, а також, враховуючи обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини (пункт 7 розділу ІІІ зазначеної вище інструкції), водій у разі незгоди з виявленими у нього співробітником поліції ознак та, відповідно, таким станом (перебування у стані наркотичного сп`яніння), має пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особисто ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. У протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказано, що «пояснення надам окремо у суді».

Окрім цього, із змісту переглянутого відеозапису видно, що працівником поліції двічі пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в Південноукраїнській міській лікарні, на що останній відмовився (час на записі 13:23). У переглянутих судом відеофайлах також наявна процедура роз`яснення водієві його прав за статтею 63 Конституції України, статтею 268 КпАП України.

Сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 225789 від 20 січня 2025 року, пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, відеозапису, переглянутого в ході судового засідання, свідчить про доведення провини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Щодо посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на відсутність повноважень у працівників поліції зупиняти транспортні засоби з іноземними номерами слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу, а саме: зупинка автомобіля була здійснена у зв`язку з тим, що автомобіль перебуває на іноземній реєстрації (час на записі 13:13).

За таких обставин, зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім цього, слід зазначити, що самостійне звернення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до медичного закладу для проведення аналізу на наявність наркотичного сп`яніння та отримання результату на відсутність ознак наркотичного сп`яніння, доказового значення по справі не має.

З урахуванням викладеного до зазначених вище доводів суд ставиться критично та розцінює їх як спосіб уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП,у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити йому стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к.

Суд також роз`яснює, що згідно ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 (три) місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Т.М. Кологрива