Справа № 515/108/25
Провадження № 3/515/276/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Білгород-Дністровського ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштованого,

за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

09 січня 2025 року ст. ДОП ВП №2 Білгород-Дністровського ГУНП в Одеській області Лебеденком О.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №172221 щодо ОСОБА_1 , який 09 січня 2025 року о 19 годині 45 хвилин, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме під час супроводу його до ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив пасивний фізичний супротив без активних дій, у зв`язку з чим були застосовані заходи фізичного впливу та спеціальні кайданки. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, з протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений, його явка у судове засідання працівниками поліції забезпечена не була.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 172221 від 09 січня 2025 року;

витяг про реєстрацію повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_1 09 січня 2025 року о 20 годині 16 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 під час затримання відмовився від запрошення до РТЦК, під час супроводу чинив опір, були застосовані кайданки, заявник: ОСОБА_2 ;

рапорт ст. ДОП СП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області О. Лебеденка від 09 січня 2025 року про те, що він спільно з о/у ЗС №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області С.Матусяком та інспектором ЮП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області М.Валовичем здійснювали патрулювання території Тузлівської ОТГ. Близько 19 години 40 хвилин у будинку АДРЕСА_2 ним було виявлено відомого йому гр. ОСОБА_1 , який за даними ІПНП «Цунамі» перебуває на обліку, як особа, що переховується від мобілізації, про що йому було повідомлено та запрошено у добровільній формі проїхати з ними до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але останній відмовився, тому його було попереджено про затримання та примусову доставку, на що він і надалі відмовлявся від запрошення, через що було застосовано заходи фізичного впливу, а саме «супровод», під час якого ОСОБА_1 почав пручатися, впирався ногами в підлогу та до нього відповідно до ст.44 Закону України «Про Національну поліцію» були застосовані заходи фізичного впливу «загин руки за спину» та у послідуючому кайданки відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію». Після чого ОСОБА_1 було поміщено у службовий автомобіль, де виписано протокол адміністративного затримання та доставлено до ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області для оформлення адміністративних матеріалів за ст. 185 КУпАП та у подальшому його було передано представника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час затримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_1 завдано не було;

протокол АА № 203640 про адміністративне затримання за ч.1 ст. 210-1 КУпАП від 09 січня 2025 року;

письмові пояснення ОСОБА_1 від 09 січня 2025 року, відповідно до яких працівники поліції повідомили йому, що він перебуває на обліку, як особа, що переховується від мобілізації, з чим він був не згоден та відмовився від запрошення та добровільно проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим працівниками поліції його було попереджено про те, що у разі його супротиву щодо нього будуть застосовані заходи примусу та він й надалі відмовлявся, а тому працівниками поліції щодо нього було застосовано фізичну силу та кайданки, оскільки він пручався, впирався ногами у землю.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 зазначеного Кодексу передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують або відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадською формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Системний аналіз норм КУпАП, з урахуванням позиці Верховного Суду України, висловленої в Узагальненні Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП)» слідує, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути і відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків та пред`явлення ним правопорушнику відповідного посвідчення, яке саме правопорушення законно вимагав припинити поліцейський, який поліцейський висував таку вимогу, його прізвище, ім`я та по-батькові, посада.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

При цьому, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Ні змістом протоколу, ні долученими до нього доказами не розкрито, які саме дії правопорушником були вчинені, що являють собою злісну непокору вимозі поліцейського 09 січня 2025 року, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, тобто відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення. Згідно з протоколом, ОСОБА_1 під час супроводу здійснив пасивний фізичний супротив без активних фізичних дій, що знаходиться поза межами складу адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 185, ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.185 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя В.О. Луцюк