Номер провадження 33/816/419/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яценка Д.І., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яценка Д.І. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 07 листопада 2024 року близько 00 год. 18 хв. в м. Суми по вул. Народної республіки, 1, керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі КНП СОР «ОКМЦСНЗ», відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Яценко Д.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року та закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, протокол про адміністративне правопорушення було складено працівниками поліції у відсутності двох свідків, тобто фіксування відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння проводилось поліцейськими з порушенням вимог норм процесуального законодавства.

Так, відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія, щодо ухилення від огляду.

Саме норма даного підзаконного нормативно-правового акту регулює відносини в частині порядку фіксації відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, а норма ст. 266 КУпАП є банкетною.

Окрім цього, працівники поліції мають право складати протокол про адміністративне правопорушення лише після вручення водієві письмового направлення на медичний огляд та отримання відмови останнього від його проходження.

Проте, матеріали справи не містять підтвердження вручення водієві письмового направлення на проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Також долучені відеозаписи не можуть визнаватися належними доказами підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки не містять безперервної зйомки.

У зв`язку з викладеним, виходячи з приписів ч. 2 ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини певної особи, трактуються виключно на її користь, тому беззаперечно вірною є позиція ОСОБА_1 і сторони захисту в цій частині щодо незаконності складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Яценко Д.І. будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явилися.

Від захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яценка Д.І. надійшло клопотання про здійснення судового засідання у їх відсутність та просить вимоги поданої апеляційної скарги задовольнити.

Враховуючи вище зазначене апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Яценком Д.І. апеляційної скарги на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року, у відсутність апелянта.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 167864;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ»;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким засвідчено відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510»;

- відеозаписів зі відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції вбачається, як 07 листопада 2024 року близько 00 год. 18 хв. в м. Суми по вул. Народної республіки, 1, працівниками поліції із використанням проблискових маячків синього та червоного кольорів, було зупинено автомобіль «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 .

Підставою зупинки транспортного засобу було порушення ОСОБА_1 комендантської години, встановленої в м. Суми.

Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного засобу або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я. Проте, ОСОБА_1 категорично відмовився проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На підставі вище викладеного, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що останній повідомив, що не бажає ознайомлюватися зі змістом процесуального документу та надавати письмові пояснення.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом з іншими долученими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не зафіксована двома свідками є необґрунтованими, оскільки враховуючи положення ч. 2 ст. 266 КУпАП, при застосуванні поліцейськими технічних засобів відеозапису, залучення свідків не є обов`язковим.

Окрім цього, норма пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103, також визначено порядок фіксування поліцейським відмову водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вище зазначені норми чинного законодавства, а саме КУпАП та підзаконного нормативно-правового акту, спростовує доводи апелянта щодо порушення працівниками поліції фіксації відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було вручено направлення апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідне направлення надається лікарю у випадку доставляння водія на огляд до медичного закладу.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння виникає в ОСОБА_1 не з моменту вручення йому направлення на проходження відповідного огляду, а в силу вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху з моменту висловлення відповідної вимоги працівником поліції, як до водія транспортного засобу.

Окрім цього, законодавством не передбачено вручення письмового направлення водію, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського, який має забезпечити доставку особи, яка погодилася на проходження відповідного огляду, однак ОСОБА_1 від огляду в медичному закладі відмовився.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери працівників поліції не є безперервним. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що останній відмовився проходити відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що працівниками поліції була доволі чітко та зрозуміло для сприйняття, роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, та правові наслідки відмови від проходження огляду.

Проте, ОСОБА_1 поводячи себе зухвало по відношенню до працівників поліції, які виконували свої службові завдання в межах повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», свідомо ігнорував законні вимоги поліцейських пройти відповідно до встановленого порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яценка Д.І., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яценка Д.І. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.