Справа № 134/213/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2025 року с-ще Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 29 січня 2025 року близько 17 год. 00 хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляв.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Крім того, 26 лютого 2025 року до суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_2 , у якій вона вказує, що претензій до ОСОБА_1 не має, просить звільнити його від адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених по справі доказів, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 032537 від 29 січня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 29 січня 2025 року близько 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 29 січня 2025 року, згідно яких 29 січня 2025 року її співмешканець ОСОБА_1 за місцем їхнього проживання на ґрунті ревнощів влаштував сварку, під час якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;

- рапортом працівника поліції від 29.01.2025, з якого вбачається, що 29 січня 2025 року о 17 год. 01 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29 січня 2025 року о 17 год. 01 хв. в АДРЕСА_1 , заявниці ОСОБА_2 погрожує сокирою її співмешканець.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Такий вид адміністративного стягнення буде необхідним і достатнім для попередження скоєння нових адміністративних правопорушень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Слід також зазначити про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки положення ст. 22 КУпАП, якою передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, не застосовуються до правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що він систематично вчиняє домашнє насильство, згідно форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29 січня 2025 року, проведеної інспектором СРПП ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Гандзій В.В., рівень небезпеки ОСОБА_1 визначено як низький, суд наразі не вбачає підстав для його направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена через Крижопільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: