КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/321/2025
справа №758/7904/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №856285 від 02 червня 2024 року, ОСОБА_1 02 червня 2024 року о 16:00 годині, у м. Києві, вулиця Газопровідна, 3, керував транспортним засобом Yamaha JOG50, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, дуже звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився. Порушив вимоги пункту 2.5 а ПДР України.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою в частині накладеного стягнення, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Зазначає, що обставини, зазначені у протоколі, щодо відмови від проходження огляду визнає.

Вказує, що перебуваючи за кермом мопеда, не перебував у стані наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння. Погодився пройти тест на стан наркотичного, чи будь-якого іншого сп`яніння на місці, однак відмовився від проходження огляду у медичному закладі, оскільки затримка у часі призвела б до звільнення скаржника з роботи, оскільки працює кур`єром Glovo.

Вказує, що до адміністративної відповідальності притягується вперше. Протиправні дії ОСОБА_1 не завдали будь-якої шкоди іншим особам, а також не спричинили істотної шкоди громадським чи державним інтересах.

Вказує, що є внутрішньо переміщеною особою, тимчасово проживає та працює в м.Києві, оскільки постійне місце проживання та реєстрації піддається обстрілам з боку РФ, та є зоною наближеною до бойових дій. Єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 є робота в компанії Glovo та пов`язана із використанням транспортного засобу і являється основним способом заробітку.

У зв`язку із викладеним, постанова в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом позбавить останнього можливості забезпечувати своє існування.

Мотивуючи наведеним, просить постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року в частині накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом скасувати.

02 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання захисниці Вовченко С.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 .

Просить суд врахувати обставини того, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, а робота кур`єром є єдиним джерелом його заробітку.

Просить при розгляді апеляційної скарги застосувати аналогію права та відповідно до статті 69 КК України призначити ОСОБА_1 більш м`яке адміністративне стягнення, ніж передбачено статтею 130 КУпАП, у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

22 січня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли доповнення адвоката Вовченко С.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

В доповненнях зазначає, що на місці зупинки транспортного засобі ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а працівниками поліції огляд не проводився.

Звертає увагу, що диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортним засобом у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, у протоколі вказано про керування транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння, а не в стані наркотичного сп`яніння, як визначено частиною 1 статті 130 КУпАП.

Просить постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисниця - адвокат Вовченко С.М. підтримала подану апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисницю - адвоката Вовченко С.М., дослідивши відео файл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог пункту 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №856285 від 02 червня 2024 року, ОСОБА_1 02 червня 2024 року о 16:00 годині, у м. Києві, вулиця Газопровідна, 3, керував транспортним засобом Yamaha JOG50, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: не природня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, дуже звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився. Порушив вимоги пункту 2.5 а ПДР України (а.с. 1).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Твердження про те, що ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно пункту 8 Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відтак, у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння огляд проводиться у медичному закладі.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, суд зазначає про таке.

Відповідно до положень статті 130 КУпАП, санкцією статті за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, для водії є штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Ураховуючи те, що положення діючого КУпАП не передбачають накладення стягнення м`якшого, ані ж визначено санкції статті, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

При цьому, суд апеляційної інстанції не убачає підстав для застосування аналогії закону, зокрема положень статті 69 Кримінального кодексу України.

Відхиляючи доводи захисниці щодо того, що диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а у протоколі вказано про керування із ознаками сп`яніння, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 6 розділу Х інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містяться у пункті 8 порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Установлено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, отже, працівниками поліції вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 та у відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зазначено ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 .

За установлених обставин, апеляційний суд не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги, отже постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року слід залишити без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук