Справа № 462/7698/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 135998 від 24.09.2024 року, ОСОБА_1 24.09.2024 року о 14 год. 00 хв. на вул. Городоцька, 172 у м. Львові, керував транспортним засобом «Fiat Fiorino» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 002499 від 24.09.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19.11.2024 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення захисник Гіля Н. В., в яких він зазначає, що з висновками та відомостями відображеними у протоколі вони не погоджуються, вважають, що у діяннях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого адміністративного правопорушення. Працівниками поліції порушено процедуру проходження огляду ОСОБА_1 , оскільки огляд проводився зразу у найближчому медичному закладі охорони здоров`я, без проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. На місці зупинки транспортного засобу працівники поліції вбачали у поведінці ОСОБА_1 ознаки саме наркотичного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя та виражене тремтіння пальців рук, однак на відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції не зображено тремтіння пальців рук ОСОБА_1 , так само як і поведінка його цілком відповідає задані обстановці. Наведені, начебто, ознаки наркотичного сп`яніння вказуються одночасно як ознаки наркотичного сп`яніння так і алкогольного сп`яніння. Водночас вже в найближчому закладі охорони здоров`я працівники поліції вирішили перевірити ОСОБА_1 ще й на ознаки наявності стану алкогольного сп`яніння. Проте про необхідність проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 , й фактично, поставили його перед фактом того, що ОСОБА_1 проходитиме одразу два огляди на стан наркотичного сп`яніння та алкогольного сп`яніння. Більше того, огляд матеріалів відеозапису з нагрудних-відеокамер працівників поліції свідчить про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений перед оглядом на стан наркотичного сп`яніння, а в подальшому проведення експрес тесту на наявність у сечі наркотичних речовин. Подібні дії працівників поліції призвели до того, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння був пріоритетнішим перед оглядом на стан наркотичного сп`яніння, позаяк проведений він був першим. За таких обставин очевидним є висновок про те, що у діяннях ОСОБА_1 працівники поліції вбачали насправді ознаки алкогольного, а не наркотичного сп`яніння. Відтак працівники поліції зобов`язані були запропонувати ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу, й тільки в разі його відмови, або незгодою із результатами, повинні були направити в найближчий заклад охорони здоров`я. Таке порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння доповнюється також й тим, що «перевірка», яка була проведена відносно ОСОБА_1 не може вважатися оглядом на стан алкогольного сп`яніння виходячи з такого. Крім цього, згідно з матеріалами відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції вбачається, що жодного відібрання зразків біологічного середовища водія ОСОБА_1 не здійснювалося. Жодного зразка слини, сечі, крові або змиву з поверхі губ, шкірного покриву обличчя і рук не було взято для дослідження. Натомість, працівники закладу охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння використали предмет, що візуально подібний на пристрій «Drager», або будь-який інший газоаналізатор. Такі доводи випливають з візуальної подібності таких пристроїв, і з пристроєм, зафіксованим на відео, так із подібності у принципі роботи - для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 дув у спеціальну трубку необхідну кількість часу. Відтак, враховуючи наведене, в матеріалах справи повинен бути чек (роздруківка, протокол результату огляду) на підтвердження показника алкоголю, що зафіксований у висновку щодо результатів медичного огляду. Однак, в матеріалах справи відсутній згаданий чек, роздруківка, протокол, або той документ, що його видав пристрій, використаний працівниками закладу охорони здоров`я в цій ситуації. На підставі наведеного приходимо до переконання про те, що висновок щодо результатів медичного огляду складений з грубими порушеннями, а відомості, відображені у ньому не можуть відповідати об`єктивній дійсності. Підставою для вказаного висновку міг бути лише акт медичного огляду, що свою чергу складається лише за результатами проведення лабораторних досліджень. Проте використання приладу, подібного на пристрій «Драгер» не може вважатися лабораторними дослідженнями, оскільки за такої ситуації не здійснюється відбирання зразків біологічного середовища. Також зазначає, що направлення працівників поліції для проведення огляду має містити виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, отже, направлення може бути одним із документів, в якому фіксується дві або більше виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, що може бути підтвердженням того, що працівники поліції мали достатні підстави вважати, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння та проводити відповідний огляд. Водночас в цій ситуації в матеріалах справи відсутнє направлення за встановленою формою. Крім цього, вказує, що для доведення наявності в діяннях ОСОБА_1 об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення повинні існувати докази того, що кількість алкоголю у крові ОСОБА_1 перевищує 0,2 проміле. Однак подібні докази взагалі відсутні, у висновку лікаря наведено лише формальне зазначення про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин висновок лікаря не може вважатися належним доказом, оскільки не може підтвердити обставину того, що кількість алкоголю у крові ОСОБА_1 перевищує 0,2 проміле. При цьому також зазначає, що огляд ОСОБА_1 та виявлення будь-якого підтвердження перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння мав бути завершений до 16 год. 03 хв. Натомість, як вбачається зі змісту висновку лікаря, такий складений о 16 год. 05 хв., тобто пізніше відведеного двогодинного проміжку часу. У зв`язку із наведеним, просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник Гіля Н. В. підтримав викладені письмово заперечення та вважає, що наявні всі підстави для закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та відео з нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 2-4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735).

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як вбачається з оглянутого у судовому засіданні відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 було повідомлено, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння, про стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не зазначалось, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки останньому запропоновано не було. Працівники поліції одразу запропонували пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Зокрема, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повинно містити виявлені ознаки сп`яніння у результаті огляду, проведеного поліцейським.

Таке направлення у матеріалах справи відсутнє, що унеможливлює судом встановити, які ознаки зазначали працівники поліції у ОСОБА_1 , наркотичного чи алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 15, 16 Розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Однак в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду, на підставі якого складено висновок № 002499 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, суд приймає до уваги той факт, що під час експлуатації приладу «Драгер» відсутні відомості про дотримання процедури його використання, зокрема під`єднання нового мунштука, здійснення попереднього забору навколишнього середовища, режим відбору повітря (автоматичний, ручний), наявність біля алкотестеру мобільних пристроїв, інших передаючих станцій. Слід відзначити, що аналізатор має два режими відбору повітря автоматичний та ручний. Зокрема, аналізатор дозволяє виконати відбір повітря й в пасивному режимі. Відтак, незрозумілим суду є, який саме режим роботи алкотестера вибрав медичний працівник, та чи не впливали на результати алкотестеру інші фактори. Ці сумніви тлумачаться на користь особи, що притягається до відповідальності. При цьому експлуатаційними обмеженнями для використання алкотестеру «Драгер» є те, що у навколишньому повітрі не повинно бути парів алкоголю, розчинників (дезинфікуючих засобів), а також не слід підносити аналізатор близько до антени мобільного телефону і передаючих станцій, для кожного обстежуваного має бути використаний один мунштук.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 дув у мунштук, однак останньому не показали результат, який відобразився на алкотестері, такий результат не зафіксовано і працівниками поліції на нагрудні камери, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості пересвідчитись в оголошеному результаті та встановити, що алкотестер показав перевищення норми.

Пунктом 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як видно з відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, на вимогу пройти огляд в медичному закладі з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 погоджується, після того як у нього не виявлено ознак наркотичного сп`яніння, погоджується на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після того, як йому оголосили результати, який відобразився на алкотестері, ОСОБА_1 , не погоджуючись із оголошеним результатом, зазначає, що не вживав алкогольні напої, пропонує відібрати у нього зразки крові, однак такі в нього відібрані не були.

Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Однак, Висновок складено більше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для здійснення огляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки, за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Надані суду докази не спростовують доводів сторони захисту, відповідно є недостатніми для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено у п. 4 Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року по справі № 1-34/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62).

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, в справі не встановлено належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ухвалив:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 27.02.2025 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.