Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/78/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2025року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О.П., за участю секретаря Шаповал Н.О., прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Шлапацького О.В., захисника Вдовики О.М., правопорушниці ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Феодосія, Автономна республіка Крим, громадянка України, працюючої квартирно експлуатаційний відділ м. Біла Церква, раніше Енергодарський відділ податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного Управління ДПС у Запорізькій області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, -

установив:

08 січня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП (протокол № 3331 від 02.01.2025).

Крім того, 08 січня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП (протокол № 3332 від 02.01.2025).

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2025 вказані матеріали справи № 357/78/25, провадження 3/357/603/25 та 357/85/25, провадження № 3/357/606/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП об`єднані в одне провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 розділу VII Закону №1700-VII, несвоєчасно 17.12.2023, без поважних причин, подала декларацію при звільнені особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2023 по 14.11.2023, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 18.08.2023 №320-о ОСОБА_1 24.08.2023 присвоєно черговий 7 (сьомий) ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада головного державного інспектора Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до п. 341.1 ст. 341 Податкового кодексу України, служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 342.1 ст. 342 Податкового кодексу України, посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.

Відповідно до п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Отже, ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В».

27.12.2017 ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.

22.12.2020 ОСОБА_1 письмово попереджена про встановлені Законом №1700-VII обов`язки та обмеження.

Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, була належним чином попереджена про встановлені Законом №1700-VII вимоги та обмеження.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом №1700-VII.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст. 1726 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону №1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 10.11.2023 №648-о ОСОБА_1 звільнено 14.11.2023 та припинено державну службу.

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону №1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону№ 1700-VII.

Відповідно до підпункту пп. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування далі - Реєстру) відповідно до Закону №1700-VII, крім декларації кандидата на посаду.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, що має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію при звільненні за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, упродовж часу з 00:00 год.

15.11.2023(наступний день після дати звільнення) по 23:59 год. 14.12.2023.

15.12.2023в 00:00 год. ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений пп. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21, а саме у строк 30 календарних днів з моменту звільнення не подала декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 по 14.11.2023).

Отже ОСОБА_1 будучи звільненою 14.11.2023 з посади головного державного інспектора Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області та припинивши державну службу, мала подати декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто до 23 годин 59 хвилин 14.12.2023 включно.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), декларацію при звільнені за період з 01.01.2023 по 14.11.2023 (період не охоплений раніше поданими деклараціями) ОСОБА_1 подала лише 17.12.2023 о 10 год. 43 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.

З даного приводу ОСОБА_1 пояснила, що свою декларацію при звільнені подала несвоєчасно 17.12.2023, оскільки не знала що її необхідно подати протягом 30 днів з моменту звільнення та помилково вважала що має більше часу для її подання.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 розділу VII Закону №1700-VII, несвоєчасно 23.11.2024, без поважних причин, подала декларацію після звільнення за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.11.2022 №424-о ОСОБА_1 16.11.2022 переведена на посаду головного державного інспектора Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області.

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 18.08.2023 №320-о ОСОБА_1 24.08.2023 присвоєно черговий 7 (сьомий) ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада головного державного інспектора Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до п. 341.1 ст. 341 Податкового кодексу України, служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 342.1 ст. 342 Податкового кодексу України, посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.

Відповідно до п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Отже, ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В».

27.12.2017 ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.

22.12.2020 ОСОБА_1 письмово попереджена про встановлені Законом №1700-VII обов`язки та обмеження.

Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, була належним чином попереджена про встановлені Законом №1700-VII вимоги та обмеження.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом №1700-VII.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст. 1726 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону №1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов язаних з корупцією.

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 10.11.2023 №648-о ОСОБА_1 звільнено 14.11.2023 та припинено державну службу.

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної ради України, Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону №1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону№ 1700-VII.

Відповідно до підпункту пп. 1 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VII (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію за 2023 рік, після звільнення, упродовж часу з 00:00 год. 01.01.2024 по 23:59 год. 31.03.2024 9граничний строк).

Отже ОСОБА_1 будучи звільненою 14.11.2023 .з посади головного державного інспектора Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області та припинивши державну службу, була зобов язанау наступному році (в період часу з 00 год. 00 хв. 0101.2024 до 00 год. 00 хв. 01.04.20214), після припинення діяльності, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2023 рік.

В судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 визнала, показала, що дійсно несвоєчасно подала декларацію за 2023 рік та декларацію після звільнення з посади, оскільки не знала про необхідність їх подання, враховуючи життєві умови, які склалися враховуючи вторгнення Російської Федерації на територію України. Являється внутрішнього переміщеною особою.

Прокурор у судовому засіданні підтримала обставини викладені в протоколі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та зазначив, що він складений із додержанням вимог чинного законодавства, а тому просив прийняти рішення, яким притягнути правопорушника до відповідальності.

Суд, оцінивши докази та з`ясувавши обставини справи, вислухавши учасників адміністративного провадження, дійшов наступного.

Згідно із вимогами ч.2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних прав в своєму листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, - вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 розділу VII Закону №1700-VII, несвоєчасно 17.12.2023, без поважних причин, подала декларацію при звільнені особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2023 по 14.11.2023, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Енергодарського відділу ГУ ДПС у Запорізькій області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 розділу VII Закону №1700-VII, несвоєчасно 23.11.2024, без поважних причин, подала декларацію після звільнення за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені судом.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошені усного зауваження, органом, який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, а також те, що в результаті вчинення адміністративного правопорушення не було заподіяно істотної шкоди державним чи суспільним інтересам чи громадянам, відсутність суспільно-небезпечних наслідків діянь, визнання вини, а саме щодо подання декларації за 2023 рік із запізненням, не маючи наміру уникнути фінансового моніторингу, щире каяття, зважаючи на особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, а також враховуючи її психологічний стан спричинений військовою агресією Російської Федерації у відношенні до України, що у подальшому, зі слів особи вплинуло на її психологічний стан здоров`я, суд приходить до переконання, що вчинене нею адміністративне правопорушення можливо вважати малозначним, а тому ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, тому судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 188-28, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів.

Суддя Олександр ШОВКОПЛЯС