Справа № 127/2441/25
Провадження № 3/127/533/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17.01.2025 року серії ЕПР1 №223539: «17.01.2025 о 17:30 в м. Вінниця по вулиці Келецька 64, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фіат Дукато д.н.з. НОМЕР_2 , під час паркування не дотримався інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим МерседесБенс д.н.з. НОМЕР_3 від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.3 ПДР».

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 17.01.2025 року припаркувався по вулиці Келицькій та пішов до кафе «Чіллі Піцца» на святкування дня народження друга. Через дві години до нього зателефонували працівники поліції та попросили підійти до автомобіля, оскільки він скоїв ДТП, свідком якого стала водій іншого автомобіля, яка і є другим учасником ДТП. Дівчина повідомила, що сидячи в машині почула як її автомобіль зачепив інший, водій якого намагався припаркуватись. Працівники поліції рулеткою заміряли пошкодження обох автомобілей, висота та ширина пошкоджень не зійшлись. Щодо пошкоджень на автомобілі ОСОБА_1 зазначив, що вони були присутні ще на момент купівлі ним автомобіля у 2024 році, на підтвердження цього просив долучити до матеріалів справи фото автомобіля станом на день його купівлі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

З диспозиції статті 124 КУпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Означена норма є бланкетною, тобто відсилає до конкретних ПДР, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Відповідно до пункту 13.3 ПДР: «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху».

За диспозицією статті 124 КУпАП: між діями водія з порушення ПДР та спричиненим ДТП з пошкодженнями має буди необхідний причинно-наслідковий зв`язок.

Із долучених ОСОБА_1 фото, вбачається, що висота та ширина подряпин на автомобілі Fiat Ducato д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 становить 55-59.5 см та 4, 5 см відповідно. Висота та ширина подряпин на автомобілі Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_2 становить 60.8- 62,8 см та 2 см відповідно.

Заміри вказують що означені подряпини не могли виникнути в результаті контактування означених транспортних засобів, кожне пошкодження виникло самостійно при різних обставинах.

Відповідно до фото автомобіля ОСОБА_1 . Фіат Дукато з сайту продажів авто, опублікованого 27.07.2024, означена подряпина на автомобілі вже мала місце, тобто виникла до ДТП 17.01.2025.

З фотокарток подряпини на автомобілі ОСОБА_1 Fiat Ducato д.н.з. НОМЕР_2 за 17.01.2025 вбачається, що означена подряпина залита брудом, що виключає її виникнення в ході ДТП 17.01.2025.

Все зазначене вище вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 вчинення 17.01.2025 ДТП на порушення пункту 13.3 ПДР.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 124, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: