1Справа № 335/66/25 3/335/271/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., за участю представника потерпілого Дмитрашко С.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-,-

ВСТАНОВИВ:

25.12.2024 року о 13-15 годині в м.Запоріжжя, вул. Вячеслава Зайцева 26, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson д.н. НОМЕР_1 , не була уважна, не слідкувала за дорожньою обстановкою на перехресті вул. Вячеслава Зайцева та Перемоги при повороті ліворуч не надала перевагу в русі транспортному засобу Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3.Б п. 16.6 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). У наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

У судовому засіданні 13.02.2025 ОСОБА_1 після роз`яснення їй прав, вину не визнала. Повідомила, що виїхала на перехрестя з вул. В.Зайцева на вул. Перемоги з швидкістю 10 км/год і рухалася за траєкторією ліворуч у бік вул. Перемоги. Виїхала першою на світлофорі з вул. В.Зайцева. Зупинилася на перехресті, щоб пропустити зустрічний транспорт, який рухався іншими смугами і стояла, як раптом в неї в`їхав Volkswagen Golf, який рухався прямо по вул. В.Зайцева на швидкості на забороняючий сигнал світлофору - жовтий. Вважає, що у ДТП винен інший учасник дорожньої пригоди. Під час надання пояснень декілька разів змінювала версію події, зазначаючи про різні обставини щодо пригоди, як-то з приводу червоного світла, наявність і відсутність інших автомобілів на зустрічній смузі руху, відстань з якої вона побачила автомобіль потерпілого, швидкість руху, момент виникнення небезпеки.

До суду надано письмові пояснення згідно до яких ОСОБА_1 зазначила, що 25.12.2024 року водій транспортного засобу Hyundai Tucson з номерним знаком НОМЕР_1 безпосередньо на перехресті по вулиці В`ячеслава Зайцева та вулиці Перемоги у місті Запоріжжі розвернувшись на зелене світло на ліво у бік вулиці Перемоги, побачивши що водій Volkswagen Golf з номерним знаком НОМЕР_2 їхав з перевищення швидкості (більше 50 км в годину) - повністю зупинила рух та надала дорогу транспортним засобам попутного напрямку, а водій Volkswagen Golf з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_2 , продовжуючи свій рух на жовтий сигнал світлофора, рухаючись на великій швидкості більше 50 км/год, не здійснивши екстреного гальмування, та взагалі не здійснюючи жодного гальмування (не прийняв мір до запобігання зіткнення автомобілів) здійснив зіткнення з її транспортним засобом Hyundai Tucson з номерним знаком НОМЕР_1 . Висновки уповноваженої особи Національної поліції України про порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України зроблені на підставі суперечливих доказів та на підставі припущень. До того ж складання схеми ДТП проводилось не на місці ДТП, а в службовому автомобілі працівників поліції, тільки за участі водія ОСОБА_2 , без прийняття до уваги усних пояснень водія ОСОБА_1 , у зв`язку з чим було зроблено поспішний та суперечливі висновки про наявність у водія ОСОБА_1 наявності порушень ПДР, а враховуючи, що ОСОБА_1 надала свої пояснення до суду, то вони спростовують пояснення, надані ОСОБА_2 .

Також до суду ОСОБА_1 подані клопотання про направлення справи на дооформлення та визнання неналежним доказом протоколу.

У судовому засіданні 13.02.2025 представник ОСОБА_2 адвокат Гусельников М.О. просив відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи, про що подав письмове клопотання, в якому зазначив, що клопотання про призначення експертизи не підлягає задоволенню, і спрямоване виключно для затягування розгляду справи із метою спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності. Обґрунтування у цій частині наступні: фактично, під виглядам проведення автотехнічної експертизи, ОСОБА_1 бажає провести не дослідження об`єктів (транспортних засобів), процесу (механізму) настання ДТП (виходячи із певних встановлених вихідних даних), а фактично сформувати правову оцінку події настання ДТП виходячи виключно із одного критерію: «чи вбачається в діях водія VOLKSWAGEN порушення ПДД виходячи із припущення, що він рухався на заборонений сигнал світлофора?» (саме так у спрощеному вигляді виглядає постановка завдання експерту). Надані суду ОСОБА_1 пояснення (у документі сформованому 28.01.2025), а також Клопотанні, прямо вказують не лише на зловживання процесуальними правами, але і на введення суду в оману. Так, за поясненнями наданими на місці ДТП, ОСОБА_2 повідомив, що рухався на ТЗ VOLKSWAGEN прямолінійно в межах власної полоси для руху. ДТП настало на перехресті вулиці Вячеслава Зайцева і вул. Перемоги. Механізм настання ДТП: водій із зустрічного напрямку руху на автомобілі HYUNDAI не переконавшись у безпеці запланованого маневру і відсутності перешкод, здійснив маневр повороту ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу у якій рухався автомобіль VOLKSWAGEN, не надавши переваги для проїзду автомобілю VOLKSWAGEN, здійснив із ним зіткнення. У момент настання ДТП горіло зелене світло на світлофорі. ОСОБА_1 на місці оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення від дачі пояснень відмовилася. В ході судового розгляду ОСОБА_1 вказує, що її усні пояснення надані співробітникам поліції не були взяті до уваги на місці оформлення матеріалів. Будучи достовірно обізнаною із тим, що співробітники поліції застосовують в обов`язковому порядку засоби відеофіксації (нагрудні боді-камери), клопотань про їх витребування і дослідження не заявляла. Власними силами в УПП в Запорізькій області не запитувала, і суду для долучення до матеріалів справи не пропонувала. Варто зазначити, що судове засідання у справі вже відкладалося з ініціативи ОСОБА_1 із метою надання для долучення до матеріалів справи відеозапису із відеореєстратора автомобіля матеріалів щодо настання ДТП. На актуальний момент відеозапис так і не наданий. За вказаних умов, в тому числі з погляду на відсутність заперечень і зауважень відображених у схемі настання ДТП, протоколі про адміністративне правопорушення, доводи ОСОБА_1 виглядають надуманими і необґрунтованими, а нова версія настання події: «автомобіль HYUNDAI у момент стояв знерухомлений, а водій автомобіля VOLKSWAGEN начебто бачивши перешкоду (HYUNDAI) свідомо наїхав на неї» неспроможною. Версія ОСОБА_1 технічно не спроможна виходячи з її власних пояснень: розворот автомобіля HYUNDAI відбувся на перехресті на ЗЕЛЕНЕ світло, саме у цей час водій побачила автомобіль VOLKSWAGEN що рухався із великою швидкістю руху (за її словами) і пропускала його, а автомобіль VOLKSWAGEN, хоча рухався за показами того самого світлофора, їхав на ЖОВТИЙ колір світлофора і наїхав у денний час доби на автомобіль який стояв прямо навпроти його автомобіля (хоча у напрямку руху у бік ТРЦ «Україна» по вул. В.Зайцева дві смуги руху і права була вільна). За переконанням потерпілого фотографії з місця ДТП також надають змогу встановити механізм настання ДТП за наслідком одержаних обома автомобілями пошкоджень: На автомобілі VOLKSWAGEN GOLF передній бампер не зламаний, і не вдавлений у бік салона автомобіля, як трапилося б у випадку прямолінійного наїзду ТЗ VOLKSWAGEN GOLF на знерухомлений автомобіль HYUNDAI TUCSON. За характером ушкодження бамперу автомобіля VOLKSWAGEN GOLF можна зробити обгрунтований висновок, що контакт відбувся шляхом удару у бік бамперу, оскільки бампер змістився вправо. За характером загину лівого переднього крила VOLKSWAGEN GOLF можливо зробити аналогічний висновок: загин відбувся не в бік водія VOLKSWAGEN GOLF, а за напрямком руху автомобіля HYUNDAI TUCSON (зліва направо для водія ОСОБА_2 , якщо дивитися його очами). Характер ушкоджень свідчить, що автомобіль HYUNDAI TUCSON рухався у момент зіткнення. Взаємне розташування автомобілів після ДТП вказують саме на механізм ДТП відображений у поясненнях водія ОСОБА_2 : у випадку зіткнення VOLKSWAGEN GOLF із нерухомим HYUNDAI TUCSON, саме останній відкотився б назад. Однак, сліди відкату автомобіля HYUNDAI TUCSON відсутні. Навпаки, на фото бачимо, що зміщення зазнала передня частина ТЗ VOLKSWAGEN GOLF у правий бік, що можливо лише у випадку коли саме його б`ють у бік. Вищенаведені обставини також свідчать про те, що пояснення ОСОБА_1 у частині перевищення швидкості автомобілем VOLKSWAGEN GOLF є неспроможними - характер пошкоджень свідчить про те, що удар відбувся під час руху обох автомобілів з невеликою швидкістю. У протилежному випадку більших ушкоджень зазнали б несучі конструкції автомобілів і відбулась би більша деформація кузовів (а не навісне обладнання), також транспортні засоби знаходилися б на більшій відстані один від одного після ДТП. Таким чином, пояснення ОСОБА_1 надані у справі є недостовірними і такими, що мають на меті перешкоджання об`єктивному з`ясуванню обставин справи та здійсненню справедливого розгляду справи. Крім того, пропонується призначити не транспортно-трасологічну експертизу, яка в умовах «нової версії)) ОСОБА_1 щодо настання ДТП могла б розв`язати питання встановлення об`єктивної істини (за відсутності для цього потреби виходячи із виконанням відповідного завдання поліцейськими) шляхом установлення механізму утворення слідів, розташування ТЗ відносно проїзної частини на момент контактування. Саме до цього типу експертиз належить вирішення питання «Який з транспортних засобів під час їх зіткнення стояв, а який рухався?» (згідно п.2.2 розділу II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, далі - Інструкція), яке б у даному конкретному випадку підтвердило пояснення ОСОБА_2 і спростувало пояснення ОСОБА_1 , чи навпаки. Однак, ОСОБА_1 свідомо ставить на вирішення суду узагальнені питання в рамках автотехнічної експертизи (яка не матиме жодної користі для обставин справи), тим більш, без наведення необхідних для відповідного дослідження даних передбачених пунктом 1.3 розділу II Інструкції (тип покриття дороги (асфальт, грунтова тощо), його стан (сухе, мокре, ожеледиця тощо), ширину проїзної частини, наявність і величину ухилів, наявність дорожніх знаків і розміток у районі ДТП, технічний стан ТЗ та його завантаженість; видимість і оглядовість дороги з місця водія, а в умовах обмеженої видимості - ще й видимість перешкоди; розташування ТЗ по ширині дороги, швидкість його руху (швидкість руху вказується, якщо немає сліду гальмування); момент виникнення небезпеки для руху; чи застосовував водій термінове гальмування і якщо застосовував, то яка довжина сліду гальмування до задніх коліс автомобіля (якщо сліди розташовані на ділянках дороги з різним покриттям, наприклад на проїзній частині й узбіччі, потрібно зазначити довжину сліду окремо на кожній з ділянок); місце наїзду відносно слідів гальмування (яку відстань пройшов ТЗ у стані гальмування до наїзду чи після наїзду на пішохода; якою частиною ТЗ контактував з пішоходом або якими частинами зіткнулись транспортні засоби; якщо ТЗ після залишення сліду гальмування до його остаточної зупинки рухався накатом, то яку відстань він пройшов у цьому стані). Окрім цього орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), йе Має права вимагати від експерта, щоб той самостійно вибирав зі справи вихідні дані для проведення експертизи (п. 1.6 розділу II Інструкціі). Запитання пропоновані експерту для вирішення є однобокими і суб`єктивними: ОСОБА_1 не ставить на розгляд експерта будь-яких питань пов`язаних із встановленням/відсутністю руху автомобілів у момент настання ДТП, швидкості такого руху автомобілів; встановлення механізму контактування автомобілів, траєкторії їх руху, місця контакту, за допомогою яких можливо б узгодити потенційно «спірні» обставини. Таким чином, дані, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо даних для вирішення правового питання наявності або відсутності факту порушення Правил дорожнього руху України у діях водія ОСОБА_1 без спеціальних знань. Тобто, правова оцінка поясненням учасників щодо обставин та механізму ДТП не потребує залучення експертів. Також вказав, що пояснення ОСОБА_1 постійно змінюються.

Також, в судовому засіданні 13.02.2025 року учасники справи заявили клопотання про витребування відеозапису з камер відеоспостереження, а саме з метою встановлення істини по справі витребувати у Комунального підприємства «Центр управління інформаційними технологіями», відеозапис з камер спостереження «Безпечне місто», за 25.12.2024 року на перехресті вул. В`ячеслава Зайцева та вул. Перемоги у м.Запоріжжя за період часу з 13-00 год. по 13-30 год, у зв`язку із чим постановою суду витребувано зазначену інформацію.

21.02.2025 року від КП «ЦУІТ» надійшла відповідь з якою встановлено, що надати відеозапис з камер вузла спостереження за 25.12.2024 року не вбачається можливим.

У судове засідання 03.03.2025 року ОСОБА_1 не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Її неявка не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 Дмитрашко С.В. просить суд відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової інженерної авто-технічної експертизи, оскільки в призначенні експертизи немає потреби з підстав викладених у письмовому клопотанні та вирішити справу по суті, оскільки матеріалами справи підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання, вислухавши пояснення учасників справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1.5. Постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з 1.4 Постанови КМУ№ 130 6від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи, для можливості прийняття рішення за результатами судового розгляду.

Аналіз аргументів ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.02.2025 року та у клопотанні дозволяє дійти висновку про відсутність об`єктивної потреби у спеціальних знаннях, а клопотання про призначення експертизи не містить належного обґрунтування підстав, які б вказували на необхідність її призначення. Так, ОСОБА_1 з урахуванням її пояснень, пропонується призначити не транспортно-трасологічну експертизу, яка могла б розв`язати питання встановлення об`єктивної істини шляхом установлення механізму утворення слідів, розташування транспортних засобів відносно проїзної частини на момент контактування. Саме до цього типу експертиз належить вирішення питання «Який з транспортних засобів під час їх зіткнення стояв, а який рухався?» згідно п.2.2 розділу II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, яке б у даному конкретному випадку підтвердило пояснення ОСОБА_2 і спростувало пояснення ОСОБА_1 , чи навпаки, і заявник не ставить на розгляд експерта будь-яких питань пов`язаних із встановленням/відсутністю руху автомобілів у момент настання ДТП, швидкості такого руху автомобілів; встановлення механізму контактування автомобілів, траєкторії їх руху, місця контакту, за допомогою яких можливо б узгодити потенційно спірні обставини.

Із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів відносно обставин дорожньо-транспортної пригоди, у суду є можливість встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.12.2024 за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без спеціальних знань експерта.

З урахуванням відсутності потреби в спеціальних знаннях для прийняття рішення по вказаній справі, з метою недопущення затягування строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, на виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 245 КУпАП, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як встановлено п. 2.3.Б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

П. 16.6 ПДР Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказам по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№204843 від 25.12.2024 року, складений правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 КУпАП, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею, та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Оцінюючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме, даними, що містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№204843 від 25.12.2024 року, згідно до якого 25.12.2024 року о 13-15 годині в м.Запоріжжя, вул. Вячеслава Зайцева 26, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson д.н. НОМЕР_1 , не була уважна, не слідкувала за дорожньою обстановкою на перехресті вул. Вячеслава Зайцева та Перемоги при повороті ліворуч не надала перевагу в русі транспортному засобу Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3.Б п. 16.6 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). У наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про визнання неналежним доказом протокол про адміністративне правопорушення з тих підстав, що з пошкодженого (порізаного) протоколу про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 року встановити обставини справи неможливо, у тому числі через потертість тексту на ньому та перерізаність навпіл, то суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2021 №1395 із змінами, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності;2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання;3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння;4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№204843 від 25.12.2024 року, відносно ОСОБА_1 складався в електронній формі з автоматичним присвоєнням їм відповідної серії та номера, його роздруковано за допомогою спеціальних технічних пристроїв, і він є допустимими доказами та складений у передбачений законом спосіб, а отже є належним і допустимим як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що при надходженні протоколу до суду його було відскановано і сканкопію додано до матеріалів справи, які зберігаються в електронній формі і доступні для перегляду усім учасникам справи, а тому зміст протоколу, крім паперового роздрукованого на спеціальному технічному пристрої який долучено до матеріалів справи, міститься ще у електронному вигляді з якого можливо ознайомитися зі змістом вказаного протоколу, а нестійкість фарби на роздруківці протоколу через, у тому числі і ознайомлення з матеріалами справи учасниками справи, не є підставою для визнання протоколу неналежним доказом. До того ж, органом, який склав протокол, 27.02.2025 року до справи додатково долучено картку обліку ДТП та копію(роздруківку) протоколу, з якого також можливо встановити обставини справи. Тим більше, поділ протоколів не спотворив їх змісту, не перешкодив ознайомленню з його змістом та встановленню з них обставин, які підлягають доказування у даній справі, оскільки зі змісту заперечень на протокол ОСОБА_1 вбачається, що зміст обставин їй відомий і зрозумілий. Крім того, з приводу недостовірності вказаного протоколі чи порушення порядку їх складення від ОСОБА_1 скарг на дії працівників поліції не подавалося. Обставини, викладені у протоколі додатково викладено у долученої до протоколу картці обліку адміністративного правопорушення з Бази інформаційного порталу Національної поліції та ксерокопії протоколу, а тому підстав для визнання вказаного протоколу недопустимим лише з підстав розрізання навпіл, з урахуванням наявності у них усіх обов`язкових даних визначених Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2021 №1395, заповнення усіх розділів протоколів з п.1 по п.18 та повного відображення необхідної інформації, суддею не встановлено.

Крім того, стаття 284 КУпАП передбачає вичерпний перелік постанов, які можуть бути винесені органом (посадовою особою) у справі про адміністративне правопорушення:1) про накладення адміністративного стягнення;2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП;3) про закриття справи. При цьому КУпАП не передбачено можливості винесення судом постанови про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в тому числі протоколу, на доопрацювання чи для належного оформлення. Крім того, законодавством не передбачена процедура такого дооформлення чи доопрацювання матеріалів, а тому підстав для повернення матеріалів на дооформлення судом не встановлено, а клопотання ОСОБА_1 в цій частині відхиляється.

- схемі місця ДТП від 25.12. 2024 року доданою до протоколу, яка містить обставини, які містять фактичні дані, на основі яких суддею встановлюються обставини, які свідчать про наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, зі схеми встановлено, що на ній зазначено кінцеве розташування транспортних засобів, зокрема, місце зіткнення транспортних засобів з урахуванням обмірів на місці, тобто підтверджує ті обставини, що водій Hyundai Tucson д.н. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Вячеслава Зайцева та Перемоги при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_2 який рухався в зустрічному напрямку прямо. Вказана схема заперечень і зауважень щодо обставин, відображених у схемі настання ДТП, від учасників пригоди не містить.

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 наданими на місці дорожньо-транспортної пригоди, які є взаємоузгодженими з іншими зібраними у справі доказами, зокрема схемою ДТП, фототаблицями. Так, на місці ДТП ОСОБА_2 повідомив, що рухався прямолінійно в межах власної полоси для руху. ДТП настало на перехресті вулиці Вячеслава Зайцева і вул. Перемоги. Механізм настання ДТП водій із зустрічного напрямку руху на автомобілі HYUNDAI не переконавшись у безпеці запланованого маневру і відсутності перешкод, здійснив маневр повороту ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу у якій рухався автомобіль VOLKSWAGEN, не надавши переваги для проїзду автомобілю VOLKSWAGEN, здійснив із ним зіткнення. У момент настання ДТП горіло зелене світло на світлофорі.

-пошкодженнями на транспортних засобах, про які зазначено у схемі ДТП у сукупністю із даними фототаблиць, які додані до протоколу, з яких видно місце зіткнення, розташування транспортних засобів на місці дтп, з яких встановлено, що у автомобіля Volkswagen Golf передній бампер не зламаний, і не вдавлений у бік салону автомобіля, як трапилося б у випадку прямолінійного наїзду Volkswagen Golf на знерухомлений автомобіль Hyundai Tucson. За характером ушкодження бамперу автомобіля Volkswagen Golf можна зробити висновок, що контакт відбувся шляхом удару у бік бамперу, оскільки бампер змістився вправо. За характером загину лівого переднього крила Volkswagen Golf можливо зробити аналогічний висновок: загин відбувся не в бік водія Volkswagen Golf, а за напрямком руху автомобіля Hyundai Tucson (зліва направо для водія ОСОБА_2 ). Характер ушкоджень свідчить, що автомобіль Hyundai Tucson рухався у момент зіткнення. Взаємне розташування автомобілів після ДТП вказують саме на механізм ДТП відображений у поясненнях водія ОСОБА_2 : у випадку зіткнення Volkswagen Golf із нерухомим Hyundai Tucson, саме останній відкотився б назад. Однак, сліди відкату автомобіля Hyundai Tucson відсутні. Навпаки, на фото видно, що зміщення зазнала передня частина Volkswagen Golf у правий бік, що можливо лише у випадку коли саме його б`ють у бік.

Вищенаведені обставини також свідчать про те, що пояснення ОСОБА_1 у частині перевищення швидкості автомобілем Volkswagen Golf є неспроможними - характер пошкоджень свідчить про те, що удар відбувся під час руху обох автомобілів з невеликою швидкістю. У протилежному випадку більших ушкоджень зазнали б несучі конструкції автомобілів і відбулась би більша деформація кузовів (а не навісне обладнання), також транспортні засоби знаходилися б на більшій відстані один від одного після ДТП.

З урахуванням вищенаведених доказів нелогічними є доводи ОСОБА_1 , що її автомобіль у момент ДТП стояв знерухомлений, а водій автомобіля Volkswagen Golf начебто бачивши перешкоду свідомо наїхав на неї, виходячи з її власних пояснень: розворот автомобіля Hyundai Tucson відбувся на перехресті на зелене світло, саме у цей час водій побачила автомобіль Volkswagen Golf, що рухався із великою швидкістю руху (за її словами) і пропускала його, а автомобіль Volkswagen Golf хоча рухався за показами того самого світлофора, їхав на жовтий колір світлофора і наїхав у денний час доби на автомобіль який стояв прямо навпроти його автомобіля, хоча у напрямку руху у бік ТРЦ «Україна» по вул. В.Зайцева дві смуги руху і права була вільна. При цьому з огляду на розташування світлофорних об`єктів на вказаному перехресті, ОСОБА_1 фізично не могла бачити колір світлофорного об`єкту для автомобіля Volkswagen Golf, оскільки він відображає світло у бік смуги руху автомобіля Volkswagen Golf, і не дублюється на перехрестя.

Разом із тим, у будь-якому випадку водій автомобіля Hyundai Tucson мала повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, що передбачено п. 16.6 ПДР.

Відповідно до вимог КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому протоколу щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП до суду не надходило, а оцінка дій іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 вимогам ПДР України не може бути предметом судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 оскільки вирішення питання винуватості особи, відносно якої протокол про адміністративне правопорушення, як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не розглядається цим же судом, за змістом ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП виходить за межі компетенції суду і суд позбавлений можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_2 в межах провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, оцінюючи дані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, та свідчить про те, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а водій Hyundai Tucson д.н. НОМЕР_1 , не була уважна, не слідкувала за дорожньою обстановкою на перехресті вул. Вячеслава Зайцева та Перемоги при повороті ліворуч не надала перевагу в русі транспортному засобу Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди .

При цьому, показання водія ОСОБА_1 щодо того, що вона ПДР України не порушувала суддя оцінує критично, оскільки вони не відповідають встановленим суддею фактичним обставинам справи і спростовуються вищенаведеними доказами у своїй сукупності.

За встановлених фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги, п. 2.3Б п. 16.6 ПДР, вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративні правопорушення ЕПР1№204843 від 25.12.2024 року; схемі місця ДТП, письмових поясненнях та поясненнях у судовому засіданні, фототаблиці.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ст.124 КУпАП дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом держаного примусу, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23,36, 40-1, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової інженерної авто-технічної експертизи - відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу 1700 грн. та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю.В. Апаллонова