Справа № 165/4565/24 Провадження №33/802/170/25 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02.10.2024 року о 10 годині 14 хвилин по вулиці Княгині Ольги, поблизу будинку №13 в місті Нововолинську керував автомобілем марки "Фіат Добло", реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тим самим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.32).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову судді незаконною і необґрунтованою, такою що не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи та винесеною за неповного та необ`єктивного з`ясування обставин.

Вказує на те, що судом першої інстанції було грубо порушено його право на захист, оскільки розгляд справи відбувся у його відсутності в той час коли він перебував на стаціонарному лікуванні, про що захисником на адресу суду було подано відповідне клопотання. Про винесене рішення він дізнався лише 28.01.2025 року, а його копію отримав 29.01.2025 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

По суті правопорушення вказує на те, що в час, зазначений у протоколі, автомобілем не керував, лише знаходився у ньому та пив з пляшки пиво, чекаючи на свого сина. На відео, долученого до справи, вбачається, що його автомобіль не рухався та був припаркований з виключеним двигуном та включеними аварійним сигналом.

Окрім цього у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено номер тесту алкотестера «Драгер-6810», що на його думку, не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.41-43).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Васильчук В.Г., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.47), не з`явилися. Разом з тим від захисника на адресу апеляційного суду 28.02.2025 року надійшла заява про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його відсутності у зв`язку із незадовільним станом здоров`я останнього без наданих підтверджуючих такий факт документів (а.с.48). А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в місцевому суді неодноразово відкладався, оскільки ОСОБА_1 не з`являвся протягом тривалого часу за викликом до суду, хоча належним чином повідомлявся про час, місце і дату судового розгляду. В судове засідання, призначене на 15.01.2025 року, ОСОБА_1 та його захисник також не з`явилися, від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням довірителя на стаціонарному лікуванні (а.с.30).

Постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 винесена 15.01.2025 року, тобто останнім днем для подачі апеляційної скарги є 24 година 27.01.2025 року (наступний робочий день), однак апеляційна скарга подана до суду, через засоби поштового зв`язку Укрпошта, 10.02.2025 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, апеляційний суд приходить до переконання, що ті мотиви, які наведено ОСОБА_1 у апеляційній скарзі в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суперечать положенням ч.2 ст.294 КпАП України, де зазначено, що перебіг процесуального строку починається з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання.

В судове засідання під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися щоб надати пояснення в обґрунтування вимог, викладених апеляційній скарзі в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Відповідно апеляційний судпозбавлений можливості безсумнівно встановити підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. А тому за таких обставин, враховуючі факти участі в справі професійного захисника - адвоката Васильчука В.Г., який був наділений всім обсягом процесуальних прав під час розгляду справи в суді першої інстанції, обізнаності ОСОБА_1 та його захисника про час і місце розгляду справи, відсутності в матеріалах справи даних про неможливість явки адвоката в судове засідання, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомленим зі змістом пред`явленого правопорушення, про що свідчать його підписи у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229869 від 02.10.2024 року (а.с.1), він і його захисник знали як про наявне судове провадження, так і про дату, час і місце судового розгляду, що в апеляційній скарзі не заперечується,ОСОБА_1 користувався послугами адвоката, а захисник є ознайомлений з процедурою оскарження такого рішення, в судове засідання апеляційного суду учасники не з`явилися для дачі пояснень на підтримання апеляційної скарги в частині клопотання про поновлення процесуального строку та обґрунтування поважності таких причин, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для визнання причин, вказаних у вимогах апеляційної скарги в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, такими, що заслуговують на увагу за таких обставин, та відповідно відмовляє у поновленні строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

Дана постанова не перешкоджає повторному звернення з апеляційної скаргою.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

В поновленні строку особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на подачу апеляційної скарги на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України повернути скаржнику.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.