Справа № 209/6954/24
Провадження № 3/209/177/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Левицька Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 215930 від 05.09.2024 року ОСОБА_1 05 вересня 2024 року о 14 год. 16 хв. по пр. Наддніпрянський 23 порушив ТЗП від 05.09.2024 серії АА575006 винесений останньому до 11:56 год. 15.09.2024 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 215938 від 06.09.2024 року ОСОБА_1 06 вересня 2024 року о 16 год. 10 хв. перебуваючи за адресою пр. Наддніпрянський 23-59 порушив ТЗП АА№575006, а саме заборону контактувати з особою у будь який спосіб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 056143 від 06.09.2024 року ОСОБА_1 06 вересня 2024 року о 14 год. 30 хв. за місцем мешкання колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , порушив винесений ТЗП АА№575006 від 05.09.2024, а саме контактував з постраждалою особою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

23 вересня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області одночасно надійшли адміністративні матеріали № 209/6954/24 (провадження № 3/209/1583/24), № 209/6954/24 (провадження № 3/209/1593/24), № 209/6954/24 (провадження № 3/209/1594/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно протоколів про адміністративне правопорушення

Постановами Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року вказані протоколи були повернуті до ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення.

23 січня 2025 року вищезазначені протоколи надійшли до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області після доопрацювання та належного оформлення за номером справи № 209/6954/24 (провадження № 3/209/177/25), № 209/6954/24 (провадження № 3/209/178/25), № 209/6954/24 (провадження № 3/209/179/25).

Розгляд адміністративних матеріалів судом було призначено на 05.02.2025 о 10 год. 30 хв. про що повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілу ОСОБА_2 ..

05.02.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про надання матеріалів справи на ознайомлення та відкладення судового засідання у справі.

Від захисника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Єсіпової К.В. надійшло клопотання про ознайомлення із матеріалами справи у якому також просила відкласти розгляд справи на довший час для подачі відповідних пояснень потерпілої.

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.02.2025 об`єднано в одне провадження справи № 209/6954/24 (провадження № 3/209/177/25), №209/6954/24 (провадження № 3/209/178/25), №209/6954/24 (провадження № 3/209/179/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, КУпАП та присвоєно об`єднаній справі №209/6954/24 (провадження № 3/209/177/25).

Розгляд справи відкладено на 12.02.2025 о 10 год. 30 хв. про що повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілу ОСОБА_2

12.02.2025 від захисника ОСОБА_1 - адвоката Ворон А.І. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ ДМР «Центр ПМСД№3» починаючи з 10.02.2025, на підтвердження чого надано копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

12.02.2025 захисник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Єсіпова К.В. подала клопотання у якому зазначила, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена в повному обсязі та належними і допустимими доказами. Також звернула увагу суду на формулювання ст. 38 КУпАП та на те, що за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною. Просила суд вирішити питання про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень.

Також захисник потерпілої 12.02.2025 подала до суду клопотання про долучення доказів, а саме письмових пояснень потерпілої особи ОСОБА_2 , диск із відеозображенням подій від 06.09.2024 в підтвердження протиправної поведінки ОСОБА_1 ..

Враховуючи подане клопотання захисника Обухова В.М., розгляд справи відкладено на 19.02.2025 о 10 год. 30 хв. про що повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілу ОСОБА_2 ..

19.02.2025 від захисника ОСОБА_1 - адвоката Ворон А.І. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки ОСОБА_1 у зв`язку із раптовим погіршенням стану здоров`я госпіталізований та перебуває на лікуванні у КНП КМР «МЛШМД» починаючи з 18.02.2025, на підтвердження чого надано копію медичної карти стаціонарного хворого. Зокрема захисник повідомив суд, що ОСОБА_1 бажає взяти особисту участь у судовому засіданні та надати пояснення, оскільки жоден із трьох протоколів про адміністративне правопорушення, які наявні у справі він не отримував. Що стосується термінового заборонного припису, звернув увагу, що такий припис був складений без участі ОСОБА_1 , йому не було запропоновано надати свої пояснення, а тому вважає, що вказані обставини мають бути ретельно дослідженні судом у ході судового засідання за участі самого ОСОБА_1 ..

Враховуючи подане клопотання захисника Обухова В.М. розгляд справи відкладено на 03.03.2025 о 11 год. 00 хв., про що повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілу ОСОБА_2 ..

03.03.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Ворон А.І. подав до суду письмові пояснення у справі та зазначив, що ОСОБА_1 жодних із трьох протоколів про адміністративне правопорушення, які наявні в матеріалах справи не отримував, такі протоколи було складено без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Що стосується термінового заборонного припису від 05.09.2024, знову ж звернув увагу суду на те, що такий припис складений без участі ОСОБА_1 , йому не було запропоновано отримати оригінал припису, а також не було роз`яснено працівниками поліції, які саме обмежувальні заходи цим приписом були встановлені. Крім цього, відповідно до наявного в матеріалах справи копії термінового заборонного припису, не можливо встановити відносно кого винесено вказаний припис, тобто хто є постраждалою особою та за якою адресою, в чому полягають встановлені заборони, відсутній підпис постраждалої особи, а також не можливо встановити, чи ознайомлений ОСОБА_1 із змістом такого припису, оскільки лише зазначено, що від підпису останній відмовився, проте не зазначено осіб (свідків), що були присутні при такій відмові.

У судовому засідання адвокат Ворон А.І. зазначив, що ОСОБА_1 продовжує перебувати на лікуванні, у зв`язку із чим не зміг з`явитись до суду. Вказав, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, вважає, що відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 172-2 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 .. Просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла від адміністративного правопорушення у судове засідання не з`являлася, однак надала до суду письмові пояснення.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Єсіпова К.В. в судовому засіданні зазначила, що матеріали справи підтверджують порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису. Протиправні дії ОСОБА_1 щодо потерпілої також підтверджуються доученими до матеріалів справи відеозаписами з камери відеоспостереження, а відтак винна у вчиненні адміністративних правопорушень доведена в повному обсязі належними та допустимими доказами.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції, яка діяла до 19.12.2024 року), передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано протоколи про адміністративне правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_2 , форму оцінки ризиків домашнього насильства; терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Як зазначалось вище та встановлюється з протоколів про адміністративне правопорушення, а саме:

серії ВАД № 215930 від 05.09.2024, ОСОБА_1 05.09.2024 о 14 год. 16 хв. по пр. Наддніпрянський 23 порушив ТЗП від 05.09.2024 серії АА575006;

серії ВАД № 215938 від 06.09.2024 року ОСОБА_1 06 вересня 2024 року о 16 год. 10 хв. перебуваючи за адресою пр. Наддніпрянський 23-59 порушив ТЗП АА№575006;

серії ВАД № 056143 від 06.09.2024 року ОСОБА_1 06 вересня 2024 року о 14 год. 30 хв. за місцем мешкання колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , порушив винесений ТЗП АА№575006 від 05.09.2024.

У вказаних протоколах зазначено, що потерпілою особою є ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , які надані 05.09.2024, остання зазначила, що її колишній чоловік систематично вчиняє домашнє насильство, приходить за її місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння, погрожує фізичною розправою, вимагає частину спільно придбаної квартири в якій вона мешкає. 05.09.2024 о 14 год. 16 хв. гр. ОСОБА_3 прийшов до квартири АДРЕСА_3 в якій вона мешкає та почав вибивати двері, таким чином вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неї.

Також згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , які надані 06.09.2024, ОСОБА_1 регулярно порушує не лише її власний спокій, а й спокій мешканців будинку, гучні крики, музика, лайка, погрози та переслідування. Постійно сидить під дверима через що неможливо вийти з квартири.

Із матеріалів справи встановлюється, що інспектором СРПП ВП1 Кам`янського РУП ст.лейтенант поліції Романенко П.П., 05.09.2024 було винесено терміновий заборонний припис серіії АА№575006 стосовно кривдника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на 10 діб з 11 год. 55 хв. 05.09.2024 року до 11 год.55.хв 15.09.2024 року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено судом, диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає також відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративних правопорушень.

Відповідно до положень ст.ст. 254, 255 та 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який відповідним чином повинен бути оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП та є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Тому, в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положення ст. 256 КУпАП є імперативними в частині зазначення відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення та підлягають виконанню всіма без виключення посадовими особами, які уповноваженні на складання протоколів про адміністративне правопорушення, що визначені у ст. 255 КУпАП.

Нормативно-правовим актом, який більш детально регулює порядок складання протоколів про адміністративні правопорушення працівниками органів Національної поліції є Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 (далі Інструкція № 1376).

У фабулах вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується саме порушення заборонного термінового припису АА 575006 від 05.09.2024. Потерпілою у протоколах зазначено ОСОБА_2 .

Разом з тим, терміновий заборонний припис АА 575006 від 05.09.2024, який долучений до матеріалів про адміністративне правопорушення не містить записів стосовно постраждалої особи, тобто не містить відомостей про особу щодо якої установлено заборону прізвище, ім`я, по батькові особи, яка постраждала від домашнього насильства, місце її проживання, що не дає змогу установити з ким заборонено контактувати в будь-який спосіб та яке залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи у період з 05.09.2024 по 15.09.2024.

При цьому, письмові пояснень ОСОБА_2 від 05 та 06 вересня 2024 року, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не містять жодних відомостей, які б свідчили про винесення відносно ОСОБА_1 термінового заборонного припису, та що ОСОБА_1 порушив застосовані до нього таким приписом заходи, натомість зміст долучених до матеріалів справи пояснень, зводиться до вчинення останнім діянь, які підпадають під диспозицію ст. 173-2 КУпАП.

З долучених стороною потерпілої відеозаписів події від 06 вересня 2024 року, які було переглянуто судом, дійсно зафіксовані обставини, що ОСОБА_1 розмовляє з працівниками поліції, в подальшому кричить та гримає у двері. Однак, у даному відео відсутні обставини складення вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення щодо порушення термінового заборонного припису стосовно кривдника серія №675006 від 05.09.2024.

Інші докази, які б підтвердили те, що ОСОБА_1 був присутній при складенні протоколів та відмовився від їх отримання та підписання у матеріалах справи відсутні.

В рішенні від 9 грудня 2010 року справі (Заява № 20792/05) «Жупнік проти України» Європейський суд з прав людини зазначив (пункт 37 рішення) зазначає, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому зв`язку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємопов`язані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (див. вищезазначене рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v. France), пункти 52-54).

Зі змісту наведеного рішення вбачається, що суд не вправі самостійно вийти за межі висунутого особі обвинувачення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 у справі №463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суддя звертає увагу, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до частин першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд враховує, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою, а відтак не звільняє суд обов`язку з`ясувати, передбачені ст. 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 07.02.2018 року по справі №910/18319/16, в рішенні Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 927/623/18, дійшов висновку про те, що з правового аналізу положень КУпАП вбачається, що застосування положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП) можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме порушення винесеного термінового заборонного припису стосовно кривдника АА№575006 від 05.09.2024 щодо зазначеної в протоколах потерпілої особи ОСОБА_2 .. Викладені в протоколах обставини вчиненого діяння не підтверджені належними та допустимими доказами та не тягнуть настання адміністративної відповідальності.

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення закривається, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому відповідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП адміністративна справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 173-2, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА