Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2295/24
Провадження № 3/935/1196/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши у режимі відеоконференції адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі захисника Грабчука О. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 08.08.2024 від Управління патрульної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 107077 від 03.08.2024, ОСОБА_1 03.08.2024 о 02:00 годині на автодорозі М06 105 км керував транспортним засобом Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що 03 серпня 2024 року до комендантської години їхав з ОСОБА_2 , який був за кермом, з м. Київ, під`їжджаючи до м. Коростишів, у водія вибило помилку в автомобілі, вони припаркувались, ОСОБА_2 поїхав на автозаправну станцію за охолоджувальною рідиною, доки ОСОБА_1 40 хвилин чекав на пасажирському сидінні водія, під`їхали працівники поліції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, оскільки пояснив, що не був водієм вказаного транспортного засобу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що з 02 серпня 2024 року по 03 серпня 2024 року їхав з пасажиром ОСОБА_1 на автомобілі брата його знайомого, який він взяв на одну поїздку, водієм був ОСОБА_2 , їхали з м. Київ, перед м. Коростишів почались проблеми з автомобілем, датчик антифризу вибив помилку, ОСОБА_2 поїхав шукати автозаправну станцію, щоб купити антифриз, спочатку хвилин п`ятнадцять йшов пішки, потім його підвіз до автозаправної станції незнайомий автомобіль, повернувся приблизно через дві години, в цей час йому телефонував ОСОБА_1 та повідомив, що до нього під`їхали працівники поліції.

У судове засідання особа, яка склала протокол ОСОБА_3 неодноразово не з`явився, згідно інформації т.в.о. заступника начальника управління патрульної поліції в Житомирській області, ОСОБА_3 відряджений за межі Житомирської області з 10.10.2024 до особливого розпорядження, відповідно до наказу ДПП № 130 ДСК від 01.10.2024.

У судове засідання поліцейський інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Іллюк І. П. не з`явився, згідно інформації т.в.о. заступника начальника управління патрульної поліції в Житомирській області, ОСОБА_4 відряджений за межі Житомирської області з 10.10.2024 до особливого розпорядження, відповідно до наказу ДПП № 130 ДСК від 01.10.2024.

У судовому засіданні захисник Грабчук О. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки автомобіль ОСОБА_1 не рухався, останнього не було зупинено за порушення ПДР, адміністративну постанову за порушення ПДР не складено, відповідно складання протоколу за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції у встановленому законом порядку не направили ОСОБА_1 до наближчого медичного закладу, затвердженого Переліком закладів охорони здоров`я, яким надається проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затвердежного управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Також, відповідно до наявного відеозапису, працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі. Крім того, оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 відбувалось під час оголошеної повітряної тривоги, що порушило право останнього на безпеку життя та здоров`я.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 107077 від 03.08.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, рапортом, доданими фрагментами відеозаписів з місця події, наданих працівниками поліції, якими здійснювалось фіксування місця та обставин події.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в суду було переглянуто відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів здійснюється органом /посадовою особою/ за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні переглянуто відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля під назвою «IMG_6567» встановлено, що автомобіль, в якому в подальшому сидів на пасижирському сидінні ОСОБА_1 , рухається в правій смузі руху, перелаштовується в крайнюю праву смугу руху та різко гальмує, вказане підтверджується яскравими червоними сигналами на габаритах автомобіля, які включаються при натисканні на педаль гальма, відповідно, відпустивши педаль гальм, яскравий червоний сигнал зник і вмикнулась аварійна сигналізація, яка не була увімкнена до цього, а на 02:01 хвилині вказаного відеозапису вимикається і аварійна сигналізація.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису під назвою: «export-csfp8, наданого працівниками поліції, які фіксували обставини вчинення адміністративного правопорушення, працівники поліції підійшли до автомобіля, в якому сидів ОСОБА_1 на пасажирському сидінні, оскільки була комендантська година. ОСОБА_1 заперечував керування транспортним засобом, пояснив, що чекає близько тридцяти хвилин водія вказаного транспортного засобу, який від`їхав з товаришем, оскільки автомобіль не заводиться. ОСОБА_1 на відеозаписі стверджував, що включив аварійну сигналізацію, потім коли підійшли працівники поліції виключив її. З приводу увімкнених стоп-сигналів ОСОБА_1 пояснив, що це габарити автомобіля світились, оскільки він вмикав запалювання, на гальма ніхто не натискав. Працівники поліції на відеозаписі повідомили ОСОБА_1 , що він здійснив пересідання з водійського сидіння на пасажирське сидіння з метою уникнення адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечував вказаний факт. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі, оскільки вважав, що пасажиру автомобіля проходити огляд не потрібно.

Згідно рапорту інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйому управління патрульної поліції в Житомирській області Іллюка І. П. від 03.08.2024, 03.08.2024 близько 02:00 години на автодорозі М-06 Київ-Чоп 105 км поблизу м. Коростишів було помічено транспортний засіб Peugeot 4007 д.н.з. НОМЕР_1 , який різко почав гальмувати та здійснив зупинку в місці, де це заборонено, крім того водій здійснив пересідання з водійської сторони на сторону пасажира, під час подальшого спілкування було встановлено особу водія, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Крім того, згідно з пунктами 2 Порядку № 1103 та п. 4 Розділу Х Інструкції № 1395, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Вказані ознаки алкогольного сп`яніння були названі працівниками поліції ОСОБА_1 на відеозаписі.

Стосовно тверджень захисника про те, що у матеріалах справи наявне направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, однак з огляду на відеозапис, наявний у матеріалах справи, пропозиції пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 не було висловлено, отже ОСОБА_1 не був у встановленому порядку направлений на проходження такого огляду, суд зазначає, що ОСОБА_1 на відеозаписі відмовився від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому зазначення у направленні медичного закладу, який не є найближчим, згідно затвердженого Переліком закладів охорони здоров`я, яким надається проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затвердежного управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, у цьому випадку значення для встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення не має.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині того, що він не керував вказаним транспортним засобом та розцінює їх як форму захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки відеозапис, долучений до матеріалів справи, під назвою «IMG_6567» фіксує рух транспортного засобу та його різку зупинку, крім того, ОСОБА_1 в автомобілі був сам, що спростовує його пояснення в цій частині.

Також суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_2 в частині того, що це він керував транспортним засобом, який зламався, йому довелось їхати в м. Коростишів по антифриз, оскільки вказані пояснення спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, так як на відеозаписі під назвою: «export-csfp8» ОСОБА_1 , зокрема, повідомляє працівників поліції про те, що водієм транспортного засобу є його товариш, прізвища не називає, який поїхав з іншим товаришем в м. Коростишів. При цьому, ОСОБА_2 у судовому засіданні 15.10.2024 повідомив, що він сам пішов спочатку пішки в м. Коростишів, йшов близько п`ятнадцяти хвилин, потім його підвіз до автозаправної станції незнайомий автомобіль. Тому пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в цій частині суттєво відрізняються, що ставить під сумнів їх достовірність.

Зміст досліджених в судовому засіданні доказів доводить те, що саме ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, в розумінні вимог ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Що ж стосується доводів захисника про те, що оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 відбувалось під час оголошеної повітряної тривоги, що порушило право останнього на безпеку життя та здоров`я, суд зазначає, що ОСОБА_1 , згідно відеозапису, не висловлював пропозиції працівникам поліції пройти в до найближчого укриття чи перенести розгляд справи на час, коли буде оголошено відбій повітряної тривоги.

Інші твердження сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення та жодним чином не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам Кобець проти України від 14.02.2008, Берктай проти Туреччини від 08.02.2001, Леванте проти Латвії від 07.11.2002 неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується вказаними матеріалами справи, а ОСОБА_1 не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснень, які викладені в пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно положень статті 25 Кодексу України про адміністративні правопорушення оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

Отже, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні 03.08.2024 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 25, 33-35, 40-1, 130, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 03.08.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на розрахунковий рахунок UA0006001, отримувач коштів ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету 21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за , стягувач: Управління патрульної поліції в Житомирській області, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави на розрахунковий рахунок UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Київ/Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код за .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко