Номер провадження: 33/813/515/25
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Ровенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС України Анточ Н.О. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2024 відносно:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бней-брак, Держава Ізраїль, громадянина Ізраїля, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про звільнення від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України за малозначністю вчиненого

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) було звільнено від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України за малозначністю вчиненого.

Відповідно до зазначеної постанови, зі змісту протоколу про порушення митних правил №0944/50000/24 від 24.09.2024, вбачається, що 24.09.2024 о 09:44 год. в зону відповідальності міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки Удобне Паланка» ВМО №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці в напрямку з Молдови до України прибув транспортний засіб під керуванням гр. України ОСОБА_3 , пасажиром в даному транспортному засобі переміщувався гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ).

Під час проведення митного огляду речей у гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в чемодані з особистими речами було виявлено незадекларовані лікарські препарати, а саме «NUROFEN» (24 пігулок) та «DEXAMOL» (20 пігулок) до складу яких входить речовина «Псевдоефедрин».

Виявлені препарати переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-якій спосіб.

Речовина «Псевдоефедрин» відноситься до таблиці ІV, списку 1 (Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженому Постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 зі змінами.

Лікарські препарати ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) не задекларував письмово та не заявив під час усного опитування.

Документи, які б містили інформацію про захворювання, рецептурні призначення лікаря, інші дозвільні документи для перевезення вказаних препаратів у гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), на момент перетину митного кордону, були відсутні.

Таким чином, гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) не заявив митному органу точні відомості про переміщувані ним через митний кордон предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України, а отже зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України.

Дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) суд 1-ої інстанції кваліфікував за ч. 3 ст. 471 МК, за кваліфікуючими ознаками: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Водночас, суд 1-ої інстанції враховуючи, що вчинене ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) правопорушення є малозначним, оскільки останній перевозив незадекларовані лікарські препарати у невеликій кількості (44 пігулки), а його дії не заподіяли істотної шкоди суспільним інтересам та державі, звільнив ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Предмети, вилучені за протоколом про порушення митних правил №0944/50000/24 від 24.09.2024, конфісковано.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці ДМС Анточ Н.О. вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки її винесено всупереч вимогам ст. 245 КУпАП та ст. 486 МК України про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, без належного урахування характеру вчиненого правопорушення, а також за відсутності підстав для звільнення ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення або зміни застосованої до нього санкції.

За таких обставин, представник Одеської митниці Анточ Н.О. просить скасувати постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 26.12.2024 та постановити нову, якою ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України та накласти стягнення відповідно до санкції зазначеної статті.

Особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до суду не з`явився, з жодними клопотанням не звертався, водночас від представника Одеської митниці Ревенко Т.А. надійшла заява, в якій представник просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, а апеляційну скаргу задовольнити.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, керуючись при цьому вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України (далі МК України), завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 3 ст. 471 МК України недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

При цьому, вказана стаття має примітку такого змісту: «Недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")».

Дійсно, матеріалами справи підтверджено, що під час проведення митного огляду речей у гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ньогов чемодані з особистими речами було виявлено незадекларовані лікарські препарати: «NUROFEN» (24 пігулок) та «DEXAMOL» (20 пігулок) до складу яких входить речовина «Псевдоефедрин».

Виявлені препарати переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-якій спосіб.

Речовина «Псевдоефедрин» відноситься до таблиці ІV, списку 1 (Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженому Постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 зі змінами.

Лікарські препарати ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) не задекларував письмово та не заявив під час усного опитування.

Документи, які б містили інформацію про захворювання, рецептурні призначення лікаря, інші дозвільні документи для перевезення вказаних препаратів у гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), на момент перетину митного кордону, були відсутні.

Таким чином, гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) не заявив митному органу точні відомості про переміщувані ним через митний кордон предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України.

Отже, апеляційний суд констатує правильність кваліфікації судом 1-ої інстанції дій ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) за ч. 3 ст. 471 МК, за кваліфікуючими ознаками: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Надаючи оцінку доводам Одеської митниці, апеляційний суд звертає увагу на те, що судом була встановлена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, а останній був звільнений від адміністративної відповідальності не за відсутності в його діях складу зазначеного правопорушення, а виключно у зв`язку із його малозначністю із оголошенням усного зауваження, як це передбачено ст. 22 КУпАП, водночас при малозначності вчиненого правопорушення та звільненні порушника від адміністративної відповідальності з цих підстав не підлягають вирішенню питання про призначення виду стягнення за порушення вказаних митних правил.

Так, ст. 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Наведені положення норми МК України відображені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005, у якому також зазначено, що враховуючи викладене суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відтак, з огляду на встановлені судом 1-ої інстанції обставини, зокрема, щодо малозначності вчиненого ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) правопорушення, яке не містить великої суспільної небезпеки, враховуючи особу правопорушника та його вік, мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення, відсутності тяжких наслідків вчиненого правопорушення, а також незначну вартість предмета правопорушення, оскільки останній перевозив незадекларовані лікарські препарати у невеликій кількості, а саме: 44 пігулки, апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо можливості звільнення ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю діяння, що буде достатнім та справедливим для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду щодо наявності правових підстав для застосування у спірних правовідносинах ст. 22 КУпАП та як наслідок - звільнення ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України при малозначності такого.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Одеської митниці та для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 486, 471, МК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС України Анточ Н.О. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2024 про звільнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України за малозначністю вчиненого залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца