Провадження №: 3/336/615/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Оріхів Запорізької області, який проживає (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.156 КУпАП,

за участі захисника адвоката Молоткової В.В.,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №904797 від 14.12.2024 зазначено, що 14.12.2024 року близько 09:30 години за адресою: АДРЕСА_1 , біля двору гр-н ОСОБА_1 повторно протягом року здійснив торгівлю з рук алкогольними напоями, а саме продав гр-ну ОСОБА_2 міцний алкогольний напій (етиловий спирт розведений водою) об`ємом 6 літрів за ціною 2400 гривень, чим порушив вимоги п.7 ч. 2 ст.15-3 ЗУ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано під час складення протоколу за ч.4 ст.156 КУпАП. Внаслідок правопорушення матеріальну шкоду не завдано. Огляд ОСОБА_1 не проводився, речі не вилучались. Вилучення речей здійснено у ОСОБА_2 .

Згідно з протоколом ОСОБА_1 у графі пояснень зазначив, що з правопорушенням не згоден.

03.03.2025 року за допомогою електронного листування в інтересах ОСОБА_1 адвокат Молоткова В.В. скерувала заперечення на протокол про адміністративне правопорушення від 14.12.2024 року відносно ОСОБА_1 , за змістом яких просить закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення в діях вказаної особи.

В судовому засіданні адвокат Молоткова В.В. підтримала клопотання про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, вжиття необхідних заходів для своєчасного виклику особи, а також ту обставину, що сторона захисту була присутня в судовому засіданні та скористалась своїм правом на подання письмових пояснень, що відображають наявні заперечення у даній справі, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , згідно ч.1 ст.268 КУпАП.

Розглянувши письмові заперечення сторони захисту, дослідивши у сукупності всі докази у справі, суддя дійшла висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з наступним.

Як передбачено ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до приписів ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення з підстав здійснення ним торгівлі з рук алкогольними виробами, вчинене особою повторно протягом року.

Диспозицією ч.4 ст.156 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Частиною 3 статті 156 КУпАП врегульовано, що торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, має наслідком адміністративну відповідальність.

Посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, наведено посилання на Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме п.7 ч.2 ст.15-3, яким передбачено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння: з рук, лотків.

Так, порушення правил торгівлі алкогольними напоями, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, стосується продажу, зокрема, з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є доведення як факту торгівлі, так і факту того, що предметом торгівлі були алкогольні напої (відносно змісту протоколу).

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , 14.12.2024 приблизно о 09:30 годині по вул. Преображенська за магазином «Паляниця» він придбав 6 літрів розбавленого спирту у чоловіка на вигляд приблизно 60 років, ріст приблизно 170-180 см, одягнутий в спортивні штани, темний пуховик та в капцях за гроші: 2400 гривень та віддав борг ще 800 гривень за спиртні напої, які він купував раніше.

У якості доказів до справи надано також рапорт про реєстрацію порушення, протокол огляду та вилучення речей від 14.12.2024 року. На відеозаписі, доданому до протоколу, дослідженого судом, не відображено факту здійснення продажу напоїв, вказаних у протоколі. Суд погоджується з твердженнями захисника з приводу того, що час, вказаний як час вчинення правопорушення, та час опитування свідка на відеозаписі різняться. Фототаблиці із зображенням чоловіка із пакетом в руках, окремо пакет із пляшками, характеристики яких встановити з зображень неможливо, - не відповідають загальним положенням про допустимість доказів.

За змістом ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Так, експертного висновку про приналежність наявної на фототаблицях продукції, зазначеної у протоколі, до алкогольних напоїв, вмісту спирту у кожному з них, суду не надано.

Суд також звертає увагу, що протокол огляду та вилучення від 14.12.2024 року не містить роз`яснення понятим прав, як і свідку ОСОБА_2 , що свідчить про недопустимість даного письмового доказу, з цього приводу суд також приймає доводи сторони захисту.

Слід наголосити, що факт здійснення продажу має бути чітко зафіксований та підтверджений в належний спосіб, шляхом вилучення грошових коштів, за які були придбані певні товари, продаж якого здійснювався із порушенням правил торгівлі. До цього висновку суд приходить з урахуванням того, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 КУпАП, полягає у здійснення торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима. Тобто в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б достовірно підтверджували факт торгівлі вказаним вище товаром саме правопорушницею в день та час, зазначені в протоколі, що, в свою чергу, виключає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП.

Таким чином, обов`язок доведення наявності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 з боку посадової особи, що склала протокол, не дотриманий в належний спосіб.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини» (LUTZ CASE, рішення від 25 серпня 1987 року), «Отцюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany, рішення від 21 лютого 1984 року, Серія A №73), «Девеєр проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), рішення від 27 лютого 1980 року, скарга N 6903/75), «Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria, рішення від 26 березня 1982 року, Серія A № 49) та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість..

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю.

За змістом ч.1 ст.265 КУпАП, передані на зберігання до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області три полімерних пляшки ємністю 2 л кожна, підлягають поверненню ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 9, 156, 245, 247, 256, 264-265, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Передані на зберігання до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області 3 полімерних пляшки ємністю 2 л кожна, повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса та контактні дані містяться в письмових поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова