Справа № 199/2582/25
ПОСТАНОВА

іменем України

04.03.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП,

раніше судимого:

- 13 грудня 2005 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.199, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ст.70 КК України, до 4 років позбавлення волі. 01.08.2008 звільнений з Беленківської ВК №99 Запорізької області по відбуттю строку покарання;

- 13 травня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ст.75 КК України, до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. За постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2012 скасовано іспитовий строк і засудженого направлено для відбуття призначеного покарання. Звільненого з кримінально - виправної установи 28.05.2014 року на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 року;

- 19 червня 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.75 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 09 листопада 2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України, частково приєднано не відбуте покарання 1 рік за вироком Кіровського районним судом м. Дніпропетровська від 19.06.2015, остаточно призначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 20.01.2020 звільнений з Синельниківської ВК №94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 07 серпня 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 10 серпня 2021 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Згідно ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки,

- 19.01.2022 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.310 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10.08.202, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 року близько 17:30 год. в магазині «Продукти-1318 ТОВ АТБ маркет» за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд.65А, гр. ОСОБА_1 , вчинив дрібну крадіжку на суму 602,70 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання, будучи належним чином сповіщеним про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань від останнього не надходило. Про обізнаність з приводу дати та часу розгляду справи свідчить довідка про доставку ОСОБА_1 смс-повідомлення.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16 вересня 2010 року (із подальшими змінами) прийняла рішення №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку Російської Федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи, реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явивився в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 413184 від 19.02.2025 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- інформацією з рапорту поліцейського;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , у яких він повідомив, що дійсно 18.02.2025 вчинив крадіжку в магазині «Продукти-1318 ТОВ АТБ маркет» за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд.65А;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , у яких вона підтвердила факт вчинення крадіжки ОСОБА_1 18.02.2025 в магазині «Продукти-1318 ТОВ АТБ маркет» за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд.65А;

- довідкою про вартість викрадених продуктів.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Оскільки саме це стягнення, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначення ж більш м`якого виду адміністративного стягнення, не буде сприяти вихованню ОСОБА_1 враховуючи той факт, що він раніше вже неодноразово притягався за аналогічні правопорушення, та систематично продовжує їх вчиняти, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив адміністративне правопорушення.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що як джерело права суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Оскільки рішенням Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо негайного виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді арешту, вважаю за необхідне дану постанову про накладення стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання після набрання нею законної сили, а строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання особи.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 , накласти адміністративне стягнення за ч.2 ст. 51 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Постанову звернути до виконання після набрання нею законної сили.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 , відраховувати з моменту його затримання.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605,60 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик