Провадження № 3/953/190/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М. Л., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

24.11.2024 року о 11 год. 47 хв. ОСОБА_1 по вул. Соборності України (Дружби Народів), 207 у м. Харкові керував автомобілем Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами у зв`язку з позбавленням цього права у порядку застосування адміністративного стягнення. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України (далі Правила) і вчинив аналогічне правопорушення повторно протягом року.

ОСОБА_1 двічі викликався до суду з завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення повісток засобами поштового зв`язку, а також у формі смс-повідомлень на адресу і номер телефону, зазначені ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Проте у судове засідання правопорушник не з`явився, причин свого неприбуття не повідомив, з жодними заявами або клопотаннями до суду не звертався.

Отже, суд вжив усіх необхідних і можливих заходів для реалізації права ОСОБА_1 взяти участь у розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, і процесуальні можливості для цього вичерпано. За наведених обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути її за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні проступку беззаперечно доводиться дослідженими судом письмовими доказами і матеріалами відеозапису, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 181071 від 24.11.2024 року; рапорта інспектора патрульної поліції від 24.11.2024 року; постанови судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2022 року у справі № 332/1377/22 про накладення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 131 КУпАП адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік; відеозапису зупинки транспортного засобу, спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції і документування правопорушення.

Крім цього, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 після прийняття постанови суду від 19.08.2022 року до вчинення дій, за які він притягується до адміністративної відповідальності у цій справі, ще неодноразово піддавався адміністративним стягненням у виді позбавлення права керування транспортними засобами, зокрема постановами:

-Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2022 року у справі № 331/1377/22 (провадження № 3/331/778/2022) за ч. 1 ст. 130 КУпАП на строк 1 рік;

-Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 року у справі № 333/7917/24 (провадження № 3/333/3206/24) за ч. 5 ст. 126 КУпАП на строк 5 років;

-Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2024 року у справі № 953/9351/24 (провадження № 3/953/2753/24) за ч. 1 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП на строк 5 років.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.1 «а» Правил, які зобов`язують водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Повторність вчинення проступку підтверджується відповідною довідкою поліцейського і копією постанови інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області від 18.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Виходячи з наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , котрий повторно протягом року керував транспортним засобом за відсутності відповідного спеціального права у зв`язку з позбавленням його у порядку застосування адміністративного стягнення, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року акцентував увагу на тому, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів несе потенційні ризики спричинення серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого проступку, що демонструє нехтування судовими рішеннями про позбавлення правопорушника права керування транспортними засобами і призводить до нівелювання виховної та превентивної мети цього стягнення, накладеного за грубе і систематичне порушення порядку користування відповідним правом.

Бере суд до уваги і дані про особу ОСОБА_1 , котрий проходить військову службу у складі Збройних Сил України, водночас раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за серйозні порушення правил безпеки дорожнього руху, а також за виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані (постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2023 року у справі № 334/3543/23 (провадження № 3/334/1558/23).

Передбачених ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, суд під час розгляду справи не встановив.

Повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 однорідного правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, суд не оцінює відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП, оскільки така обставина відображена у правовій кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 цього Кодексу, а тому не може повторно враховуватися ще і як така, що обтяжує адміністративну відповідальність. Інших обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, передбачених ст. 35 КУпАП, суд під час розгляду справи не встановив.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого абсолютно визначений законодавцем, з позбавленням права керування транспортними засобами у середніх межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Разом із тим, додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП як факультативне, не може бути застосовано щодо ОСОБА_1 . Згідно з довідкою поліцейського УПП у Харківській області автомобіль Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_2 , не зареєстрований. З урахуванням зазначеного долученими до адміністративного матеріалами доказами не підтверджено належність правопорушнику транспортного засобу на праві власності.

Згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий, передбачений частиною другою цієї статті, тобто бути більшим за десять років.

ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановами судів від 04.11.2024 року та від 15.11.2024 року на строк 5 років кожною, до закінчення строку дії цього стягнення скоїв нове адміністративне правопорушення, за яке суд у цій справі застосовує стягнення аналогічного виду. Виходячи з наведеного, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП суд до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного на ОСОБА_1 цією постановою, частково приєднує невідбуті стягнення зазначеного виду за постановами від 04.11.2024 року та від 15.11.2024 року.

Вимоги статті 40-1 КУпАП покладають на особу, на яку накладено адміністративне стягнення, обов`язок сплатити судовий збір.

Разом із тим, пунктом 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» для військовослужбовців встановлено пільгу у виді звільнення від сплати відповідного збору під час виконання службових обов`язків. Наведена правова норма не встановлює жодних винятків залежно від категорії судової справи, юрисдикції, процесуального становища військовослужбовця, а також змісту прийнятого судом рішення.

Як видно з матеріалів справи, станом на зараз ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України і виконує обов`язки військової служби. Отже, судовий збір не підлягає стягненню з нього на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років без вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративного стягнення, застосованого у цій справі, частково приєднати невідбуті стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 року у справі № 333/7917/24 (провадження № 3/333/3206/24) та Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2024 року у справі № 953/9351/24 (провадження № 3/953/2753/24) й остаточно визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40 800 грн. у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, з нього підлягатиме стягненню на користь держави подвійний розмір штрафу у сумі 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги з дня прийняття остаточного рішення за результатами апеляційного перегляду, якщо постанову суду першої інстанції не було скасовано.

Постанову може бути пред`явлено до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос