Справа № 216/1016/25
провадження 3/216/873/25
ПОСТАНОВА

іменем України

05 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулініча О.В.,

особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката, який діє в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності Морозова Є.Є.

розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює прокурором Криворізької південної окружної прокуратури, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

29 січня 2025 року о 20 год.52 хв. у м. Кривий Ріг по вул. Свято-Миколаївська, біля буд. 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», результат огляду на стан сп`яніння позитивний та становив 1,23 % проміле, водій з результатами був згоден.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 05 березня 2025 року пояснив, що вийшов з роботи, а працівники поліції вже були на місці, керувати автомобілем не мав наміру. Після перегляду відеозапису вбачається, що працівники поліції знали, що ОСОБА_1 є працівником прокуратури. Коли ОСОБА_1 запитував про ознаки сп`яніння, працівники поліції зазначили, що у останнього наявний запах алкоголю з порожнини рота, а потім дописали порушення мовлення, що не відповідало дійсності. Працівниками поліції від громадян, було повідомлено, що ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння на заправці, але це теж не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 випив кави на заправці, після чого поїхав на роботу, де йому стало погано та вжив приблизно 40-50 капель «Валокордин». З результатами з технічного приладу «Drager Alcotest 6820» написав, що не згоден. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився, оскільки була не приязна розмова з працівниками поліції та побоювався провокації тому, хотів пройти огляд самостійно. Внаслідок чого самостійно поїхав до найближчої лікарні, де йому зафіксували підвищений тиск. У зв`язку з вищевикладеним просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні 05 березня 2025 року пояснив, що на відеозаписах не видно номерний знак автомобіля та його модель, не можливо розпізнати зовнішність особи, яка керувала автомобілем, окрім цього огляд на наявність ознаків сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейськими не проводився та виявлено не було також зазначив, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 надано для самостійного проходження не було. Також ОСОБА_2 підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі № 216/1016/25 подане до канцелярії 26 лютого 2025 року у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що:

- матеріали справи про адміністративне правопорушення №216/1016/25 не містять достатніх доказів та усіх необхідних відомостей, які б вказували на винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- в матеріалах справи відсутні докази (покази свідків, відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейських) головної складової правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, - керування особою, що притягується до відповідальності, транспортним засобом у час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення 29.01.2025 о 20 год. 52 хв;

- у час, зазначений у протоколі, ОСОБА_3 не керував транспортним засобом;

- час, коли автомобіль від`їжджає від АЗС - 29.01.2025 о 20:56:40 протирічить часу, коли поліцейські почали спілкуватися з ОСОБА_1 - 29.01.2025 о 20-55:44, який зафіксований на відеозаписах с1ір -1та с1ір-5 з боді-камери поліцейського. Тому вважає, що відеозапис з камери, зовнішнього спостереження АЗС РЛС вул.Старовокзальна, 4Б, є неналежним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час, зазначений у протоколі, так як вказаний доказ протирічить іншим доказам у справі в часовому вимірі подій, які відбувалися за участю ОСОБА_1 та поліцейських;

- на відеозаписах із боді-камер поліцейських чітко можливо побачити, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими зупинений не був. Розмова поліцейських із ОСОБА_1 починається о 20:55:46, а ОСОБА_1 перебуває поруч з автомобілем, який не рухається;

- 29.01.2025 року ОСОБА_1 , перед спілкуванням з працівниками поліції погано себе почував, так як в нього був суттєво підвищений артеріальний тиск, внаслідок чого перед спілкуванням з поліцейськими за місцем своєї роботи у Криворізькій південній окружній прокуратурі за адресою: вулиця Свято-Миколаївська, 27, він вжив седативні та заспокійливі засоби, які містять спирт, та вийшов з будівлі прокуратури. За кермо сідати не збирався, так як погано себе почував, збирався викликати службу таксі, а транспортний засіб залишити припаркованим на ніч біля будівлі прокуратури;

- поліцейські у порушення вищезазначених вимог Інструкції не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» АRNK 0079, а також не надали йому свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» АRNK 0079 та свідоцтво про його повірку;

- пунктом 6.10 Європейського стандарту ЕN 15964:2011 передбачено, що максимальний дозволений час між двома вимірюваннями повинен становити:

? 1 хв для концентрації ? 0,05 мг/л;

? 2 хв для концентрації > 0,05 мг/л та ? 0,40 мг/л;

? 3 хв для концентрації > 0,40 мг/л і ? 2,0 мг/л.

Однак, з наданих відеозаписів з нагрудних переносних відеореєстраторів поліцейських вбачається, що вимір на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою «Drager Alcotest 6820» АRNK 0079 проводився 12 разів протягом 7 хвилин, з яких 11 спроб були невдалими. Під час неодноразових вимірів інші поліцейські підказували про неправильність використання поліцейським ОСОБА_4 технічного приладу;

- дія Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії В №007604 на «Drager Alcotest 6820» закінчилася 27.03.2017, тобто на момент проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» АRNK 0079, даний технічний засіб не мав дійсного сертифікату відповідності.

За таких обставин, авдкоат просив у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні 05 березня 2025 року просили відеозаписи дослідити за їх відсутності при оцінці доказів в нарадчій кімнаті.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9.А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29 січня 2025 року серії ЕПР № 233674, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- актом огляду на стан сп`яніння з результатами якого ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис, але в засіданні заперечував результат;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2025;

- рапортом працівників поліції;

- відеозаписом працівників поліції та відеозаписом який було надано з АЗС.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Долучені до матеріалів справи працівниками патрульної поліції відеозаписи відповідають критеріям визначеним ст. 251 КУпАП, отже суд визнає вказані докази належними та допустимими.

Щодо доказів керування транспортним засобом.

З дослідженого відеозапису з камер спостереження АЗС чітко вбачається, модель автомобіля «Skoda Octavia» та її реєстраційний номер НОМЕР_1 , рух вказаного автомобіля (відеозапис «29.01.2025 Старовокзальна 20-24 - - - 20-25»; «29.01.2025 Старовокзальна 20-55 хв. - - - 20-57»), що спростовує твердження адвоката про неможливість розпізнання моделі автомобіля та його номерного знаку. Зовнішність особи, яка керує транспортним засобом відповідає зовнішності ОСОБА_1 («29.01.2025 Старовокзальна 20-24 - - - 20-25»; «29.01.2025 Старовокзальна 20-55 хв. - - - 20-57») На записах з відео боді камер та в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що перебував на заправці та пив каву (відеозапис CLIP 1/6 21 год. 09 хв. 57 сек.; відеозапис «29.01.2025 Старовокзальна 20-26 - - - 20-50»). З урахуванням того, що на відеозапису чітко зафіксовано марку автомобіля його номерний знак та водія вищевказаного автомобіля за вказаних обставин, суд вважає, що розбіжності в часі відеозаписів, які долучено до матеріалів справи працівниками поліції та протоколу про адміністративне правопорушення, можна пояснити різними налаштуваннями пристроїв, але сумнівів в їх достовірності в суду не виникає, так як на відеозаписах зафіксована одна й та ж подія з участю ОСОБА_1 . Отже це не є підставою для визнання доказів недопустимими та закриття провадження у справі, оскільки розбіжності у часі не є суттєвими, вимірюються хвилинами.

Як вбачається з відеозапису причиною зупинки ОСОБА_1 стало те, що співробітникам поліції надійшла інформація про те, що вищевказаним транспортним засобом керує водій у стані алкогольного сп`яніння (CLIP 0/5 20 год. 55 хв. 50 сек). ОСОБА_1 не заперечував, ані факту керування транспортним засобом, ані факту зупинки транспортного засобу (CLIP 0/5 20 год. 57 хв. 38 сек.) Окрім того протягом всього часу спілкування з співробітниками поліції, жодного разу не заперечив факту керування транспортним засобом та факту зупинки, не посилався на погане самопочуття та не повідомляв, що вживав медичні препарати. Така поведінка ОСОБА_1 спростовує твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та мав погане самопочуття.

Щодо наявності підстав для пред`явлення вимоги поліцейським про проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану, зокрема, алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, працівником поліції оголошено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 а саме: запах алкоголя з порожнини рота, ОСОБА_1 в свою чергу відповідає, що то запах руля авто або скла, жодним чином не спростовуючи аргументи поліцейського (відеозапис СLIP 0/5 о 22год 57 хв. 38 сек.; СLIP 1/6 о 21 год 11 хв. 37 сек ). Що спростовує аргументи адвоката про те, що огляд не проводився та ознаків алкогольного сп`яніння не виявлено.

Таким чином, провівши зовнішній огляд ОСОБА_1 та виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння поліцейські правомірно запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився (відеозапис СLIP 0/5 о 22год 57 хв. 38 сек).

Після чого ОСОБА_1 було роз`яснено підстави та порядок проходження огляду на місці та огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (відеозапис CLIP 1/6 21 год. 12 хв. 30 сек) та запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» (відеозапис СLIP 1/6 о 21год 12 хв. 30 сек.; СLIP 1/6 о 21год 15 хв. 08 сек). Після чергової згоди ОСОБА_1 в присутності співробітників поліції розпечатав упаковку, в якій зберігався мундштук (відеозапис СLIP 1/6 о 21год 19 хв. 57 сек.). Співробітниками поліції роз`яснено як здійснювати огляд за допомогою газоаналізатору ( СLIP 1/6 о 21год 19 хв. 57 сек. 21 год. 22 хв. 00 сек.). В ході першого тестування за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» ОСОБА_1 перервав видих ( СLIP 1/6 о 21год 19 хв. 57 сек. 21 год. 22 хв. 00 сек.). Співробітники поліції неодноразово роз`яснюють ОСОБА_1 як необхідно дути в мундштук, рівномірно без зупинок. У зв`язку з чим було проведено повторні тестування з новими мундштуками. Отже з вказаного відеозапису вбачається, що саме дії ОСОБА_1 (переривання видиху при тестуванні) призвели до необхідності проведення повторних тестувань. З дванадцятої спроби та з новим мандштуком було пройдено огляд ОСОБА_1 ( СLIP 2/7 о 21год 25 хв. 50 сек. 21 год. 26 хв. 28 сек.).

В результаті тестування отриманий результат 1,23 проміле. Посилання сторони захисту на те, що при здійсненні повторних тестувань не змінювався мундштук, суд до уваги не бере, з огляду на те, що безпосередньо перед тестуванням за результатами якого був складений протокол був розпакований та застосований новий мундштук. Співробітник поліції з`ясовував у ОСОБА_1 чи згоден він з результатами та роз`яснив, що у разі не згоди буде запропоновано пройти огляд в медичному закладі ( СLIP 2/7 о 21год 27 хв. 02 сек. 21 год. 27 хв. 20 сек.). ОСОБА_1 на це відповідає: «Складайте протокол» Поліцейський неодноразово просить дати чітку відповідь на запитання чи згоден з резулбтатом ( СLIP 2/7 о 21год 27 хв. 20 сек. 21 год. 27 хв. 43 сек.). ОСОБА_1 відповідає на запитання чи згоден з результатами: «так» ( СLIP 2/7 о 21 год. 27 хв. 43 сек.). Згідно розмови осіб, які відображені на відеозаписі ОСОБА_1 в акті зазначає, що не згоден з результатами вимірювання ( СLIP 2/7 о 21 год. 28 хв. 50 сек.). В наслідок чого співробітником поліції запропоновано пройти огляд в медичному закладі у встановленому законом порядку на, що ОСОБА_1 відповідає: «Ви мене зупинили з метою притягнення до відповідальності» та згоди пройти огляду в медичному закладі не надає( СLIP 2/7 о 21 год. 29 хв. 22 сек. - 21 год. 29 хв. 38 сек. ). Співробітник поліції черговий раз пояснює, що у разі не згоди запропонує поїхати до медичного закладу для огляду на, що ОСОБА_1 каже: складайте протокол». ( СLIP 2/7 о 21 год. 30 хв. 00 сек.). ОСОБА_1 співробітниками поліції було роз`яснено, що у разі не згоди з результатами, останній має право не ставити підпис в акті. В результаті чого не висловлюючи заперечень проти такого результату та зауважень щодо процедури огляду на стан алкогольного сп`ягніння ставить підпис в акті огляду ( СLIP 2/7 о 21 год. 33 хв. 45 сек.).

З огляду на те, що згідно дослідженому відеозапису ОСОБА_1 жодного разу не висловив незгоду з результатами тестування, на неодноразові роз`яснення співробітниками поліції пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, бажання не висловив, суд вважає, що в діях працівника поліції відсутні порушення п. 7 розділу 1 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". А суперечливу поведінку ОСОБА_1 сприймає, як спробу уникнути відповідальності.

В подальшому працівники поліції роз`яснили права, оголосили ОСОБА_1 зміст протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому зауважень щодо змісту вказаного документу та дій працівників поліції ОСОБА_1 не висловив ( СLIP 2/7 о 21 год. 34 хв. 20 сек.; СLIP 3/8 о 21 год. 51 хв. 50 сек.; СLIP 3/8 о 21 год. 53 хв. 35 сек.). Зазначив, що пояснень надавати не буде ( СLIP 3/8 о 21 год. 53 хв. 35 сек.). ОСОБА_1 оголошено про відсторонення його від керування транспортними засобами (СLIP 4/9 о 21 год. 54 хв. 10 сек.).

Таким чином, обставини, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці результатів тестування, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та рапорті працівників поліції, підтверджуються об`єктивними даними відеозапису.

Щодо посилань сторони захисту на невручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду.

Відповідно до розділу 2 п. 9 "Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вже було зазначено співробітником поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 у разі не згоди з результатами огляду на місці пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, тобто в медичному закладі та повідомлено, що останній, відповідно до вимог закону, повинен пройти такий огляд в присутності працівника поліції та роз`яснено наслідки відмови від його проходження. ОСОБА_1 . В свою чергу останній жодного разу не висловив бажанння пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно до розділу 2 п.17 вищезазначеної інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З огляду на те, що направлення, форма якого є додатком № 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, складається з метою доставки особи, яка керувала транспортним засобом, до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння та проведення у ньому такого огляду, а ОСОБА_1 не висловив бажання щодо проходження огляду з працівником поліції, у працівників поліції не було підстав для вручення ОСОБА_1 такого направлення, а самостійне проходження огляду не допустиме з огляду на вищевикладене.

Щодо ненадання свідоцтва про державну рєестрацію та повірку «Drager Alcotest 6820» АRNK 0079 ОСОБА_1 .

У п. 5, 7, 9 Інструкції № 1452/735 зазначено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Протягом всього відеозапису ОСОБА_1 не просив надати відповідне свідоцтво про державну рєестрацію та повірку «Drager Alcotest 6820» АRNK 0079, а отже підстави для надання співробітниками поліції свідоцтва не було.

Щодо твердження адвоката про те, що дія Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії В №007604 на «Drager Alcotest 6820» закінчилася 27.03.2017, тобто на момент проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» АRNK 0079

В листі Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" від 04 квітня 2017 року, який надано до суду зазначено, що газоаналізатори марки «виробництва компанії Drager Saftety AG aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року та становить 1 рік.

Таким чином, вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності, а також відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Окрім того, частиною 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

У матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 2145 103 24 від 25 листопада 2024 року за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки Газоаналізатор Alcotest 6820 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Указане свідоцтво чинне до 25 листопада 2025 року.

Отже, оскільки останнє калібрування даного приладу "Drager "Alcotest 6820" було проведено 25 листопада 2024 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Щодо посилання адвоката на Європейський стандарт ЕN 15964:2011 який містить опис мінімальних технічних вимог, які мають бути виконані для перевірки відповідності багаторазових пристроїв для тестування алкоголю в диханні суд зазначає наступне.

Згідно розділу 1 Область застосування, європейський стандарт визначає вимоги щодо базової безпеки та ефективності, методи випробування та вимоги до маркування, маркування та інструкції з експлуатації. Цей стандарт дає вказівки щодо процедури схвалення типу, що складається з ряду технічних характеристик тести, але за винятком тестів in vivo, які проводяться на пристроях, що постачаються виробниками.

Вказаний стандарт регламентує вимоги до приладів та методи їх випробування, отже сфера його застосування це сертифікація, повірка та калібрування газоаналізаторів, яка не може підміняти інструкцію з використання приладу.

Окрім того згідно наданого суду європейського стандарту в п.6 10 Частота вимірювання зазначено, що максимальний дозволений час між двома вимірюваннями повинен становити:

? 1 хв для концентрації ? 0,05 мг/л;

? 2 хв для концентрації > 0,05 мг/л та ? 0,40 мг/л;

? 3 хв для концентрації > 0,40 мг/л і ? 2,0 мг/л.

в якому "?" означає, що максимальний дозволений час між вимірюваннями не може бути більшим за відповідні показники. А як вбачається з відеозапису та стверджується захистом вказаний показник був меньший за визначений у п. 6.10 стандарту, що відповідає вимогам. Окрім того згідно підпункту 2 п. 3.3. інструкції газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, готовність приладу до використання позначається «ГОТОВ». Вказані вимоги були дотримані. Помилок, які б не були викликані недостатнім об`ємом повітря, або нерівномірністю видиху не було зафіксовано.

Отже у суду відсутні підставі для визнання результатів огляду недопустимим доказом.

Виходячи з вищевикладеного на переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, а саме, відеозаписом, поясненнями ОСОБА_1 , даними рапорту працівника поліції.

З огляду на викладене суд вважає, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є свідомим ігноруванням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Подальше звернення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, а саме о 23 год.20 хв. та встановлення через 2 години підвищеного тиску, жодним чином не впливає не висновки суду, які були зазначені вище .

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст. ст. 33-35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з одночасним позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО