Дата документу Справа № 331/2531/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/220/25Головуючий у 1-й інстанції Кольц Д.М.
Єдиний унікальний №331/2531/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 12.04.2024 року о 10 год. 38 хв. біля буд.69-А по вул.Святого Миколая у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS TF 69 Y» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Матеріали провадження не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та законності вимоги пройти огляд на стан сп`яніння.

Наявний відеозапис є неповним, його зміст не відображає жодних ознак сп`яніння. Двох свідків залучено не було, при цьому фіксування технічними засобами відеозапису здійснюється лише під час проведення огляду водія на стан сп`яніння, а не відмови від його проходження.

Останній не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння. Він очікував на консультацію адвоката з приводу своїх подальших дій. Натомість працівниками поліції було помилково розцінено вищезазначені обставини як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та одночасно порушено право ОСОБА_1 на захист. Адже передбачений нормами КУпАП двогодинний проміжок часу для здійснення вказаного огляду у закладі охорони здоров`я на той момент ще не сплинув. Пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів водієві не пропонували. Така процедура з огляду на положення ч.5 ст.266 КУпАП є недійсною. Крім того, уповноваженими особами не було роз`яснено водієві наслідків його відмови, ОСОБА_1 не був обізнаний про юридичну відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Водія не було відсторонено від керування транспортним засобом.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №904171 від 12.04.2024 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- направленні на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 12.04.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Із цього відеозапису встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було неодноразово запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, на що водій згоди не висловлював (БК 474974, часові позначення 12/04/2024 10:42:30; 10:45:05; 10:46:37). В результаті чого, водієві працівником поліції було роз`яснено передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП права, наслідки вчинення порушення п.2.5 ПДР, на що водій запропонував домовитись без оформлення протоколу про адміністративне правопорушення (БК 474974, часовий інтервал 12/04/2024 11:00:25 11:02:19).

Неодноразові вимоги уповноваженої особи про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння були чіткими і зрозумілими для сприйняття, а дії водія були спрямовані на ухилення від виконання ним законних вимог поліцейського, в чому і вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Обставини адміністративного правопорушення зафіксовано за допомогою засобів відеозапису в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким у встановленому законом порядку не спростовано зафіксовані на відеозаписові події.

Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами у справі, є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин апелянтом не заперечується.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірність зупинки транспортного засобу апеляційний суд зазначає наступне.

З матеріалів провадження встановлено, що транспортний засіб під керуванням водія було зупинено працівниками поліції за порушення ОСОБА_1 вимог ПДР та відносно останнього уповноваженою особою було оформлено постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2024 року за ч.1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, питання поважності чи неповажності причини зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання у жодному разі не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння регламентовано ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція").

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, викладено у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, судом не встановлено.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 тим самим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

При цьому мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу вказаного адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апеляційної скарги щодо недотримання поліцейськими процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи зазначене, перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я.

Згідно матеріалів провадження у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки саме наркотичного сп`яніння, що унеможливлює проведення відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу, на що помилково посилався апелянт.

Аргументи ОСОБА_1 про порушення права на захист під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, з-поміж іншого, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Натомість на стадії оформлення протоколу про адміністративне правопорушення залучення захисника чинними нормами КУпАП не передбачено.

Справи про передбачені ст.130 КУпАП адміністративні правопорушення з огляду на положення ст.221 КУпАП розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. Уповноважені особи органів Національної поліції відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП мають право складати протокол про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, за ст.130 КУпАП, проте вони не наділені правом здійснювати розгляд справ даної категорії.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність порушення права ОСОБА_1 на захист.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на відсутність свідків під час відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.

Положеннями п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, прямо передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційний суд зауважує, що фіксування працівниками поліції за допомогою нагрудних боді-камер факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю узгоджується із вказаними вище вимогами підзаконного акта.

Відтак, присутність двох свідків за таких обставин була непотрібна, оскільки їх залучення необхідно лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 оформлено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть вчиненого адміністративного правопорушення. Крім того, у вказаному протоколі наявні відомості про відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар