КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 759/523/24 Головуючий у суді першої інстанції - Бушеленко О.В.
Номер провадження № 33/824/1182/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Осадчим Святославом Сергійовичем, на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №723431 від 18 грудня 2023 року, водій ОСОБА_1 , 18 грудня 2023 о 23 годині 20 хвилин в місті Києві, по Кільцевій дорозі, 98-А керував транспортним засобом LAND ROVERд.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітке мовлення. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в лікаря-нарколога відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Осадчий С.С. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що працівниками поліції не було проведено огляду на стан сп`яніння апелянта за допомогою приладу Драгер. Разом з тим, відео не містить чіткої відмови останнього від проходження такого огляду. Наголошує, щодо апелянта було складено направлення до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп`яніння, проте у зв`язку з тим, що на момент складання протоколу була 23 година 25 хвилин, то одразу звернутися до вищевказаного закладу апелянт не мав змоги через комендантську годину, тому звернувся до лікарні зранку. Однак, результати такого огляду йому надано не було. На адвокатський запит щодо надання результатів огляду апелянта на стан сп`яніння відповіді не надійшло. Тому, апелянт вважає, що суд повинен був витребувати вказані результати, проте суд не врахував таких обставин та вирішив справу без наявності ключового доказу.

Разом з тим, вказує, що апелянту не було роз`яснено його права, зокрема, і право на правову допомогу.

Відтак, представник апелянта вважає, що у даному випадку, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 , провадження повинно було бути закритим.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_1 - Осадчий С.С. просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі .

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в апеляційному суді, в судове засідання не з`явився.

28 лютого 2024 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Осадчого С.С. на адресу апеляційного суду надійшла заява в якій останній повідомляє, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі та просить її задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання 24 жовтня 2024 року ні ОСОБА_1 ні захисник Осадчий С.С. до суду не з`явилися та участі у розгляді справи не приймали.

Вперше апелянт подав апеляційну скаргу 31 жовтня 2024 року, тобто в строк, встановлений законом (а.с.87-92).

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Осадчим С.С., було повернуто особі, яка її подала (а.с.96-97).

Повторно апелянт звернувся до суду із апеляційною скаргою 27 грудня 2024 року (а.с.101- 110).

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити захиснику ОСОБА_1 , адвокату Осадчому С.С. строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п. 2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та Порядком № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до пунктів 1, 6, 7 та 9 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктами 7 і 8 Порядку № 1103 передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 723431 від 18 грудня 2023 року, водій ОСОБА_1 , 18 грудня 2023 о 23 годині 20 хвилин в місті Києві, по Кільцевій дорозі 98-А керував транспортним засобом LAND ROVERд.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітке мовлення. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в лікаря-нарколога відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1).

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що не згоден , з температурою 38,5.

В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 грудня 2023 року. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, нечітке виразне мовлення, порушення координації рухів (а.с.2).

З довідки «Админпрактика» ІПНП «Армор», наданої співробітниками поліції до суду, вбачається, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с.3).

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП 18 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.5).

На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що працівники патрульної поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, оскільки водій двічі не увімкнув світловий показчик повороту при різкій зміні смуги руху. Працівник патрульної поліції встановили особу за його поясненнями та документами, яким ОСОБА_1 надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Працівник поліції під час спілкування з водієм установив наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота та запитав у нього чи не вживав він алкогольні чи наркотичні речовини упродовж доби, на що ОСОБА_1 повідомив, що вживав вдень. В подальшому співробітник патрульної поліції вказав водієві на необхідність проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу (газоаналізатора), на що водій відповіді не надав, а надалі роз`яснили можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або ж у спеціалізованому медичному закладі у лікаря-нарколога, констатували наявність порушення мови та ходи після того як водій покинув водійське сидіння. Оскільки водій не погодився на виконання законних вимог працівників поліції, не вжив жодних заходів, які б свідчили про його волевиявлення до виконання обов`язку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, його поведінку було оцінено як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітке мовлення, виявлені працівниками поліції 18 грудня 2023 року у ОСОБА_1 в розумінні п/п.1,4,5 п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було проведено огляду на стан сп`яніння апелянта за допомогою приладу Драгер, а з відео не вбачається чіткої відмови останнього від проходження такого огляду, а також про те, що на відеозаписи, долученому до матеріалів справи, не відображає особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки вказане спростовується самим відеозаписом.

Апеляційним судом було досліджено долучений відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції й встановлено, що він є безперервним, на ньому чітко зафіксовано обставини події, яка мала місце 18 грудня 2023 року з моменту зупинки транспортного засобу й до закінчення оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, долучений відеозапис підтверджує факт правомірності дій працівників поліції й чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння постійно ухилявся від відповіді, навіть після того як працівник поліції кілька разів наголосив на тому, що в такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмовити від проходження огляду. ОСОБА_1 чітко усвідомлював свої дії.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта про те, що особа самостійно пройшла огляд на стан сп`яніння на наступний день з ранку проте результати такого огляду йому надано не було, оскільки відмова від проходження огляд на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Осадчим С.С., слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Осадчим Святославом Сергійовичем, залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський