Справа № 127/4800/25
Провадження № 3/127/1016/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Бернади Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченої статтею 485 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 08.11.2024 до Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці надійшла службова записка від 08.11.2024 № 19/10 01/9693 Управління проведення митного аудиту Вінницької митниці про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Тракс-Вінн», за результатами якої складений Акт від 11.09.2024 № 16/24/7.12-19/41880129 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Тракс-Вінн», , дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.08.2019 по 30.06.2024 (далі Акт).

Відповідно до пункту 3.2 Акта за результатами проведеної перевірки достовірності декларування митної вартості товарів, імпортованих підприємством за період з 01.08.2019 по 30.06.2024, проведеної шляхом співставлення даних, що містяться у документах, поданих до митного оформлення, з даними бухгалтерського обліку та первинними бухгалтерськими документами підприємства, наданими ним до перевірки, а саме митні декларації, довідки, які подавалися до митного оформлення для підтвердження розміру витрат на транспортування товару до митного кордону України, рахунків, актів виконаних робіт за надані (організовані) транспортні послуги з перевезення імпортованих товарів, отриманих від перевізників (експедиторів), рахунки-фактури, авансовані звіти щодо витрат за кордоном працівників ТОВ «Тракс-Вінн», що здійснювали доставку транспортних засобів на митну територію України тощо.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Тракс-Вінн» пункту 2 частини другої статті 52, пункту 5 частини десятої статті 58, частини першої та восьмої статті 257 Митного кодексу України (далі МК), а саме підприємством занижена митна вартість імпортованих товарів за окремими митними деклараціями у зв`язку з невключенням до її складу повної суми витрат на транспортування (витрат, понесених до місця ввезення імпортованого товару (транспортних засобів) на митну територію України на умовах поставки EXW та FCA).

Перевіркою встановлено, що транспортування ввезених оцінюваних товарів ТОВ «Тракс-Вінн» (сідельні тягачі, напівпричепи, легкові автомобілі тощо) на умовах поставки EXW та FCA здійснювались підприємством також самостійно. Працівниками підприємства (водіями) подавались авансовані звіти, що підтверджують понесені витрати з транспортування оцінюваних товарів, а саме витрати на використання палива транспортними засобами, витрати за користування автомобільними дорогами, добові витрати на відрядження працівників, витрати на їх проїзд та проживання (за межами митної території України), що пов`язані з доставкою оцінюваних товарів на митну територію України, які є частиною витрат на транспортування оцінюваних товарів.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Тракс-Вінн» при визначенні складової митної вартості оцінюваних товарів за митними деклараціями наведеними в Додатку № 4 до Акта витрати понесених за межами митної території України (витрати згідно з авансовими звітами) не включені в повній мірі до транспортних витрат.

Таким чином, не включення в повному обсязі до складових митної вартості оцінюваних товарів фактичних витрат, понесених підприємством на транспортування оцінюваних товарів до митного кордону України, призвело до зниження податкових зобов`язань у зв`язку з чим ТОВ «Тракс-Вінн» порушений пункт 2 частини другої статті 52 МК.

З моменту прийняття митним органом митної декларації відповідно до пункту 8 статті 264 МК вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

За результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, з урахуванням даних бухгалтерського обліку та первинних документів (авансових звітів), наявних у ТОВ «Тракс-Вінн» (перелік яких наведений у Додатку № 5 до Акта перевірки), Вінницькою митницею Держмитслужби на підставі норм розділу ІІІ МК, відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 МК під час перевірки правильності визначення митної вартості оцінюваних товарів після їх випуску прийняте рішення щодо правильності визначення заявленої у митних деклараціях митної вартості товарів. Перелік митних декларацій та товарів наведений у Додатку № 4 до Акта перевірки, який є його невід`ємною частиною.

Встановлені Актом порушення призвели до заниження податкових зобов`язань зі сплати митних платежів на загальну суму 568309,5 грн, в тому числі зі сплати ввізного мита 147563,57 грн та зі сплати податку на додану вартість 420745,93 грн.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. З матеріалів справи випливає, що останньому була направлена судова повістка, яка була повернута до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за зазначеною в ній адресою. Разом з тим, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважив, що вважає за доцільне здійснити судовий розгляд справи за відсутності його підзахисного. При цьому захисник заявив клопотання про закриття провадження у справі.

Подане клопотання мотивоване тим, що митним органом не дотримані вимоги щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, натомість митним органом обов`язок щодо встановлення фактичних обставин справи перекладений на суд, що суперечить приписам Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП).

Крім того, захисник зауважив, що відомості, викладені у Акті, його підзахисним оскаржені в судовому порядку, однак, незважаючи на те, що відомості, зазначені у цьому акті, не були погоджені, начальник управління проведення митного аудиту Вінницької митниці надала службову записку, в якій повідомила про складений акт.

Також захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважив, що митним органом не дотримані законодавчі вимоги щодо строку проведення перевірки. Зокрема, з наданих суду матеріалів випливає, що перевірка за період з 01.08.2019 по 30.06.2024 була розпочата 18.07.2024, однак остання митна декларація була подана 30.06.2024. тобто захисник вважає, що митним органом не дотриманий визначений пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України (далі ПК) строк не пізніше 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Оспорюючи відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо достовірності визначення митної вартості, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважив, що Методичні рекомендації, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 65 від 05.02.2001, не є обов`язковими для підприємств недержавної форми власності. Натомість при діяльності товариства останнє керувалося наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 за №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296), згідно з яким у разі відсутності будь-яких відомостей про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Саме тому у кожному з наведених випадків водій відряджався з метою огляду та освоєння керування нового зразку техніки, тому його добові не включались до витрат на транспортування. Щодо витрат на пальне, то у першу чергу водієм здійснювалась доставка документів ТОВ «Тракс-Вінн» (інвойсів, рекламних проспектів, технічних описів) з метою аналізу можливого придбання інших зразків техніки та майбутнього відрядження нових водіїв.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у клопотанні про закриття провадження у справі також здійснив посилання на те, що посилання у протоколі про адміністративне правопорушення про факт притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності не відповідає фактичним обставинам. Зокрема, як зазначив захисник, Галицькою митницею Держмитслужби був складений відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил від 25.08.2020 №1638/20900/20 за частиною першою статті 483 МК. Однак постановою Галицького районного суду м. Львова від 29.12.2020 (справа 461/10341/20) провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 483 МК закрите у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Неправомірність протоколу про порушення митних правил від 25.08.2020 №1638/20900/20 за частиною першою статті 483 МК підтвердив також Львівський апеляційний суд у постанові від 03.03.2021.

Заслухавши думку захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, представника митниці, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зі змісту частини першої статті 487 МК випливає, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 08.11.2024 до Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці надійшла службова записка від 08.11.2024 № 19/10 01/9693 Управління проведення митного аудиту Вінницької митниці про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Тракс-Вінн», за результатами якої складений Акт від 11.09.2024 № 16/24/7.12-19/41880129 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Тракс-Вінн», , дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.08.2019 по 30.06.2024.

Встановлені Актом порушення призвели до заниження податкових зобов`язань зі сплати митних платежів на загальну суму 568309,5 грн, в тому числі зі сплати ввізного мита 147563,57 грн та зі сплати податку на додану вартість 420745,93 грн.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до останнього надані копія службової записки за підписом начальника управління проведення митного аудиту (далі Записка 1), копія наказу без дати та номеру про проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання ТОВ «Тракс-Вінн» вимог законодавства України з питань митної справи (далі Наказ), Акт, копія Додатку № 4, копія службової записки за підписом начальника Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил (далі Записка 2).

З наданих захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копій документів випливає, що Вінницькою митницею виданий Наказ № 217 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання ТОВ "ТРАКС-ВІНН" вимог законодавства України з питань митної справи" від 03.07.2024.

При цьому захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважив, що перевірка згідно із Наказом мала б тривати 30 робочих днів, починаючи з 18.07.2024, тому останнім днем перевірки є 28.08.2024. Перевіркою охоплювався період з 01.08.2019. по 30.06.2024. Протягом перевірки були надані у розпорядження Вінницької митниці усі запитувані документи та матеріали.

Вінницькою митницею складено акт № 16/24/7.12-19/.09.2024. У той же день примірник акта перевірки отримано ТОВ «ТРАКС-ВІНН».

17.09.2024 на акт перевірки ТОВ «ТРАКС-ВІНН» направлені заперечення листом № 1709/24-2. У той же день примірник заперечень на акт перевірки отриманий Вінницькою митницею.

Вінницька митниця листом № 7.12-1/19-01/13/6390 24.09.2024 надіслала висновок на заперечення № 10/24/07.12-19 від 24.09.2024. Даним висновком Вінницька митниця відхилила заперечення ТОВ «ТРАКС-ВІНН» на акт перевірки.

26.09.2024 Вінницькою митницею було ухвалено податкове повідомлення-рішення № UА50 на підставі акта перевірки. Даним рішенням збільшено грошове зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання» на суму 675 837,98 грн., а також нараховані штрафні санкції на суму 148 905,06 грн.

26.09.2024 Вінницькою митницею було ухвалене податкове повідомлення-рішення № UА51 на підставі акта перевірки. Даним рішенням збільшено грошове зобов`язання за платежем «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання» на суму 1 316 526,52 грн., а також нараховані штрафні санкції на суму 53 464,60 грн.

26.09.2024 Вінницькою митницею було ухвалене податкове повідомлення-рішення № UА52 на підставі акта перевірки. Даним рішенням збільшено грошове зобов`язання за платежем «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності» на суму 106 497,41 грн., а також нараховані штрафні санкції на суму 1 480,88 грн.

Не погодившись із актом перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ТРАКС-ВІНН» звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі 120/16056/24 за позовом ТОВ «ТРАКС-ВІНН» до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

Не дивлячись на непогодження ТОВ «ТРАКС-ВІНН» із обставинами, які зазначені у акті та податкових повідомленнях рішеннях від 26.09.2024 №UA50, №UA51 та №UA52 та оскарження їх до суду, начальник управління проведення митного аудиту Вінницької митниці Олена Долгій надала до управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Вінницької митниці службову записку, у якій повідомила про складений акт та податкові повідомлення рішення від 26.09.2024 №UA50, №UA51 та №UA52.

На підставі зазначеною службової записки та інформації, яка міститься у акті та податкових повідомленнях рішеннях від 26.09.2024 №UA50, №UA51 та №UA52 було складено протокол про порушення митних правил №0007/UA401000/2025 від 10.01.2025 за статтею 485 МК відносно ОСОБА_1 , який у період з 01.08.2019 по 09.10.2024 працював директором ТОВ «ТРАКС-ВІНН».

Згідно з пуантом 102.1 статті 102 ПК контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Згідно зі статтею 278 МК датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Статтею 297 МК визначено, що у разі ввезення товарів на митну територію України суми митних платежів, нараховані декларантом (уповноваженою ним особою) або митним органом, підлягають сплаті до Державного бюджету України платником податків до або на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Як суд зазначив вище, початком перевірки є 18.07.2024, контролюючим органом здійснена перевірку за період з 01.08.2019. по 30.06.2024. У додатку № 5 до акта перевірки донараховано податкові зобов`язання (п. 1 висновку Акта перевірки) за митні декларації, які подані до 19.07.2021, а саме митні декларації, які пронумеровані з № 1 по № 104 включно. У додатках № 9, 10 до акта перевірки перелічені митні декларації, за якими контролюючий орган встановив порушення преференційного режиму (преференція 410) та достовірності походження товарів (п. 2 висновку Акта перевірки). Усі митні декларації подані до 19.07.2021 (остання була подана 30.06.2021).

Враховуючи зазначене вище, контролюючий орган протиправно включив до періоду перевірок митні декларації, які подані до 19.07.2021, тобто період з 01.08.2019. по 19.07.2021, а тому обставини, які зазначені у протоколі про порушення митних правил не підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами.

Посилання представника митниці на ту обставину, що був встановлений законодавчий мораторій на проведення перевірок в якості виправдання порушення цієї обставини суд до уваги не приймає, оскільки представником митниці не доведена наявність відповідних застереження щодо можливості відступу від виконання наведених вище імперативних норм.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МК; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VШ МК.

За приписами частини другої статті 52 МК декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням додаткової інформації.

Частиною першою та другою статті 53 МК визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Статтею 54 МК визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Частиною п`ятою статті 54 МК передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК контролюючий орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, зокрема, невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до контролюючого органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65 затверджені Методичні рекомендації з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті (надалі - Методичні рекомендації).

З абзацу першого пункту 2 Методичних рекомендацій випливає, що Рекомендації можуть застосовуватись для цілей планування, ведення обліку і калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів, робіт і послуг, пов`язаних з транспортним процесом, як на транспортних підприємствах, так і на інших підприємствах, що виконують зазначені роботи (послуги), незалежно від форм власності і підпорядкування, але з врахуванням технологічних і організаційних особливостей кожного підприємства.

При цьому абзацом другим пункту 2 Методичних рекомендацій визначено, що конкретний перелік і склад статей калькулювання собівартості перевезень визначається підприємством.

Пунктом 3 даного Наказу Мінтрансу визначено, що він доводиться до підвідомчих підприємств Мінтрансу.

Тому суд вважає слушними зауваження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що ці Методичні рекомендації не є обов`язковими для підприємств недержавної форми власності. Тобто Мінтранс як видавець даного документу констатував не імперативний, а дорадчий, рекомендаційний характер його застосування. Відповідно, підприємство самостійно здійснює калькуляцію собівартості перевезення.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296), для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК подаються документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 вказує, що у разі відсутності будь-яких відомостей про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. Тобто законодавцем закріплено обов`язок митного органу самостійно розрахувати транспортні витрати під час декларування, а не під час перевірки, у разі несприйняття таких транспортних витрат

У кожному випадку водій відряджався з метою огляду та освоєння керування нового зразку техніки, тому його добові не включались до витрат на транспортування. Щодо витрат на пальне, то у першу чергу водієм здійснювалась доставка документів ТОВ «ТРАКС-ВІНН» (інвойсів, рекламних проспектів, технічних описів) з метою аналізу можливого придбання інших зразків техніки та майбутнього відрядження нових водіїв.

Відповідно до частини першої статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі конвенція) кожен має право па справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гуренка проти України (№2)» від 08.04.2010 «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У пункті 51 рішення у справі «Ващенко проти України» від 25.06.2008 ЄСПЛ вказав, що формулювання обвинувачення для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою конкретного правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідність карного та попереджувального характеру.

Вирішуючи питання про допустимість доказів, суд застосовує також практику ЄСПЛ, який у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд, застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базується один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому, прикладом чого є рішення ЄСПЛ у справах «Хан проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України (№2).

Враховуючи зазначене вище, висновок контролюючого органу щодо недостовірності визначенням митної вартості у розрізі витрат на транспортування є протиправним та не може підтверджувати обставини, які зазначені у протоколі про порушення митних правил №0007/UA401000/2025 від 10.01.2025 за статтею 485 МК відносно ОСОБА_1 . Тому інформація, яка зазначена у протоколі про порушення митних правил не підтверджена жодним доказом.

Доводи представника митниці та захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил суд до уваги не приймає. Зокрема,

Статтею 24 Кодексу України про адміністративні правопорушенні визначено види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надав суду копії постанов суду, якими провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Тому правові підстави стверджувати, що останній раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відсутні.

Відповідно до статті 280 КпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі статтею 486 МК завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини четвертої статті 3 МК у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі також Конвенція) притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції.

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 6 Конвенції встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (зокрема, пункт 51 рішення у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Статтею 485 МК встановлено, що з`явлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене статтею 485 МК, може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Зі змісту статті 485 МК випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини восьмої статті 257 МК митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, утому числі і код товару УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК необхідно доведення факту з`явлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

За змістом статті 10 КпАП правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 14.02.2020 (справа № 159/1687/17), від 14.02.2020 (справа № 233/1783/16-а), від 22.05.2020 (справа № 751/1477/17) від 20.08.2020 (справа № 553/1435/17).

Згідно з частиною першою статті 248 МК митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини першої статті 257 МК декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини п`ята, шоста статті 264 МК).

Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Суд вважає слушними твердження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в частині того, що ТОВ «ТРАКС-ВІНН» оскаржило в судовому порядку Акт, з тих підстав, що Вінницька митниця не спростувала митну вартість товарів у розрізі витрат на транспортування та преференційне походження товару та не вказав будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору та документів про походження товару. В акті перевірки, що оскаржується, не наведено інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої митної вартості товару чи іншу країну походження товару.

За змістом конституційних норм та положень кодексу України про адміністративні правопорушення тягар доведеності обґрунтованості тверджень, подання митного органу та даних протоколів про порушення митних правил покладено саме на цей орган, відтак особа, щодо якої складено протокол, незобов`язана доводити свою невинуватість у скоєнні проступку.

Також суд вважає підтвердженим посилання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на те, що діяльність ТОВ «ТРАКС-ВІНН» щодо вимог податкового, валютного та іншого законодавства вже перевірялась раніше у 2021 році. В подальшому постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2022 (справа №120/11990/21-а) визнане протиправними та скасоване повідомлення рішення Вінницької митниці від 14.09.2021 №9 та №9, однак Вінницька митниця у акті перевірки посилається на ті обставини, які вже були предметом судового розгляду у зазначеній вище справі. У постанові суду встановлено, що ТОВ «ТРАКС-ВІНН» подало для підтвердження заявленої митної вартості товару усі необхідні документи, а Вінницькою митницею не доведено зворотного.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що висновки митного органу щодо вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на заявлення в митних деклараціях неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, що призвело до зменшення розміру необхідних до сплати митних платежів та податків, об`єктивними даними не підтверджена, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтею 471 МК, статтями 283-284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 485 Митного кодексу України, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: