Справа № 504/5007/24
Номер провадження 3/504/113/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи в протоколі не зазначено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (у повідомленнях по справі ОСОБА_1 зазначено адресу: АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180060 від 22.11.2024, складеного ком. роти 2 взводу 8 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП Хлєвним В.О. вбачається, що 22.11.2024 о 21:17 год. за адресою: траса Одеса-Миколаїв, М-114, 33 км Одеського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, н/з НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим повторно протягом року вчинив правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення заборони керування транспортними засобами з явними ознаками наркотичного сп`яніння, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху відповідальність за що передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

06.12.2024 за вх. № 23086 на електронну пошту суду надійшло заперечення на протокол серії ІПР №180060 про адміністративне правопорушення по справі № 504/5007/24, за результатом якого ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати протокол, складений ком. роти 2 взводу 8 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП Хлєвним В.О. про адміністративне правопорушення серії ІПР № 180060 від 22.11.2024, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. До заперечення ОСОБА_1 долучено виписку із медичної карти амбулаторного хворого № 1592 КНП «Миколаївський ОЦПЗ», датовану 23.11.2024 о 08:05 та у графі діагноз зазначено «тверезий», а також ксерокопію фіскального чеку та опису вкладення, направленого ОСОБА_1 за адресою УПП в Одеській області ДПП.

В судове засідання 09.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, що підтверджено підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

19.12.2024 за вх. № 24162 від ОСОБА_1 надійшло аналогічне вищезазначеному заперечення із додатками засобами поштового зв`язку.

В судове засідання 27.01.2025 ОСОБА_1 не з?явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом скерування судової повістки за адресою місця проживання, повідомленою під час складання матеріалів справи та зазначеною у протоколі, яка повернулася до суду без вручення із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

27.01.2025 за вх. № 1766 на електронну адресу суду надійшло повідомлення по справі № 504/5007/24 від ОСОБА_1 , до якого долучив копію запиту, скерованого за адресою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

19.02.2025 за вх. № 3855 до суду надійшло повідомлення по справі № 504/5007/24 від ОСОБА_1 з вимогою долучити до матеріалів справи 504/5007/24 запит від 09.01.2025 до УПП в Одеській області щодо надання наявності повноважень ОСОБА_2 ; скарги на бездіяльність УПП в Одеській області ДПП від 19.02.2025 стосовно ненадання відповіді на запит; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Національної поліції України. Крім того, вимагав надати відповідь, з якої причини судове засідання було перенесено на 05.03.2025.

В судове засідання, призначене на 05.03.2024, ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив. До суду викликався шляхом скерування відповідного листа та судової повістки про виклик до суду за вказаною електронною адресою у долучених до матеріалів справи ОСОБА_1 документах.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також беручи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява № 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи також враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення останнього про розгляд справи, суд вважає, що неявка останнього на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту.

Вище вказані дії суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 ст.130 КУпАП не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі в повному обсязі, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180060 від 22.11.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.11.2024, у якому зафіксовано виявлені ознаки сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від огляду;

- довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, згідно з якою ОСОБА_1 отримав посвідчення водія категорії В з 23.04.2014 серії НОМЕР_3 , яке відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» станом на 22.11.2024 має статус «підлягає вилученню»;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, а саме постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.11.2023 № 489/6536/24 за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

- відеозаписом, що міститься на компакт-диску у матеріалах справи, за результатом дослідження в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини вчинення правопорушення, викладені у фабулі протоколу. Так, наданий компакт-диск містить 2 відеофайли, на одному з яких зафіксовано зупинку транспортного засобу. Другий відеофайл містить запис тривалістю 1:13:58 год. з ПВР 471478. Так, згідно з відеозаписом події, водію транспортного засобу було запропоновано проїхати до медичного закладу з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки працівником поліції було повідомлено про обґрунтовану підозру щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння, на що водій відмовився неодноразово. Крім того на відеозаписі зафіксовано, що у зв`язку з діями водія та сторонніх осіб, присутніх під час складання матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було застосовано адміністративне затримання.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного порушення є доведеною, кваліфікація дій за ч.2 ст. 130 КУпАП є вірною.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Матеріалами справи підтверджено отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії серії НОМЕР_3 , що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, як на водія.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення встановлено належність транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, н/з НОМЕР_2 іншій особі, а тому транспортний засіб оплатному вилученню не підлягає.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова