ПОСТАНОВА

Іменем України

03.03.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю.,

за участю секретаря Шпак А.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколів серії ЕПР1 №196522, серії ЕПР1 №196515 та серії ЕПР1 №196537 14.12.2024 о 19:30 год. ОСОБА_1 в м. Жмеринка, вул. 151 Стрілецької дивізії, в дворі будинку 6, керуючи транспортним засобом Мітсубісі Сігма, державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив зіткнення з транспортним засобом Мазда 3, державний номерний знак НОМЕР_3 та щзалишив місце ДТП, до якої причетний, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП, 14.12.2024 о 19:30 год. ОСОБА_1 в м. Жмеринка, вул. 151 Стрілецької дивізії, керуючи транспортним засобом Мітсубісі Сігма, державний номерний знак НОМЕР_2 не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб Мазда 3, державний номерний знак НОМЕР_3 , обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а також 14.12.2024 о 19:30 год. ОСОБА_1 в м. Жмеринка, вул. 151 Стрілецької дивізії, керував транспортним засобом Мітсубісі Сігма, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6810. Відповідно до тесту 4122 результат 0,91 проміле, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, беручи до уваги те, що матеріали про вчинення адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП складені відносно однієї особи, а саме ОСОБА_1 та перебувають в провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, постановою суду вказані матеріали були об`єднані в одне провадження та присвоєно їм спільний номер 130/3633/24.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що транспортним засобом Мітсубісі Сігма, державний номерний знак НОМЕР_2 не керував, ДТП не вчиняв та не залишав місце ДТП. В той день 14.12.2024 сиділи в гаражі з хлопцями, пили по чарці, почули, що в якійсь машині запрацювала сигналізація, пішли до неї. Він почав відкривати двері, так як хотів вимкнути сигналізацію, щоб не замкнуло та не загорілась машина. В цей час приїхали працівники поліції, яким він намагався пояснити, що не перебував за кермом, однак працівники поліції заламали руки, кинули його в машину і не випускали. Даним автомобілем приїжджав його син, який перебував на передовій та приїхав у відпустку на один день. Після того як син поїхав, він пішов до хлопців в гараж. Дана машина знаходилася на стоянці тривалий час і хто її забрав він не бачив, мабуть хтось із побратимів сина, так як ця машина була в розпорядженні військових. Власником даного автомобіля він не являється, він є власником автомобіля «Нива».

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він є товаришем ОСОБА_1 . Сиділи разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в гаражі, випивали, вийшов покурити та почув, що працює сигналізація, покликав ОСОБА_1 та разом підійшли до машини Мітсубісі Сігма, державний номерний знак НОМЕР_2 . В машині не було нікого, ОСОБА_1 підійшов до неї, щоб виключити сигналізацію та щоб вона не загорілась. В цей час під`їхали працівники поліції. Будь-яких пояснень працівники поліції в них не взяли, звинувативши у всьому ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що є товаришем ОСОБА_1 , живуть поряд. В грудні сиділи у нього в гаражі з хлопцями, вечеряли, почули як спрацювала сигналізація, підійшли та побачили, що автомобіль вдарений в стовб. ОСОБА_1 підійшов до дверей та хотів вимкнути сигналізацію, приїхали працівники поліції. ОСОБА_1 за кермом не був. Будь-яких пояснень працівники поліції в них не взяли, звинувативши у всьому ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, захисника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку, з наступних підстав.

Статтею 7 КУпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст.256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Самі протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №196522, серії ЕПР1 №196515 та серії ЕПР1 №196537 не можуть бути належними доказами по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Так, ОСОБА_1 інкримінується, що він керував транспотним засобом в стані алкогольного сп`яніння, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний та порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до копії пояснень потерпілого ОСОБА_4 від 14.12.2024 вбачається, що 14.12.2024 припаркувався у дворі будинку номер 6, вул. Будівельників, м. Жмеринка та пішов до друга. Через 30 хвилин вийшов, підійшов до автомобіля та помітив, що було пошкоджено передній бампер з лівої сторони, тобто з показів потерпілого вбачається, що він не бачив, який саме автомобіль та хто був за кермом автомобіля, який здійснив ДТП.

На відео, яке додано до матеріалів справи та оглянуто судом не видно, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, а вбачається, що при приїзді працівників поліції ОСОБА_1 стояв біля автомобіля Мітсубісі Сігма, державний номерний знак НОМЕР_2 , почав суперечити працівникам поліції, однак не реагувавши, працівники поліції заламали йому руки та посадили в автомобіль.

Також ОСОБА_1 в судовому засіданні надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого він є власником автомобіля ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_4 , а не автомобіля, який причетний до ДТП, власник якого не встановлений працівниками поліції.

Таким чином, встановлено, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції допущено порушення права особи, передбаченою ст. 266 КУпАП.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Основних положень провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбаченихрозділом IV КУпАП, повинні дотримуватись не тільки суди, але й посадові особи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст.ст.254,255 КУпАП).

Відповідно дост. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому суд вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя