Справа №950/2670/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бакланов Р. В.
Номер провадження 33/816/284/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Баришевої А.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 27 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді Лебединського районного суду Сумської області від 27 вересня 2024 року, відносно ОСОБА_1 було складено три протоколи про адміністративне правопорушення за те, що:

- 17 серпня 2024 року о 17 год 20 хв. по вул. Садовій с. Гринцеве Лебединська ОТГ, Сумського району, Сумської області він керував автомобілем CHEVROLET Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та допустив наїзд на перешкоду (паркан). В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та паркан отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП;

- 17 серпня 2024 року о 17 год 20 хв. по вул. Садовій с. Гринцеве Лебединська ОТГ, Сумського району, Сумської області він керував автомобілем CHEVROLET Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та допустив наїзд на перешкоду (паркан). В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та паркан отримали механічні пошкодження, будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП;

- 17 серпня 2024 року о 17 год 20 хв. по вул. Садовій с. Гринцеве Лебединська ОТГ, Сумського району, Сумської області він керував автомобілем CHEVROLET Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду з метою встановлення алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вказані матеріали були об`єднані в одне провадження, за результатом розгляду якого, постановою судді від 27 вересня 2024 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, вважаючи його таким, що постановлено з порушенням діючого законодавства, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати.

В обґрунтування своїх вимога апелянт посилається на те, що про дату розгляду даних матеріалів 27 вересня 2024 року його було повідомлено SMS на його мобільний телефон, однак, з`явитись у призначене судове засідання він не зміг, оскільки перебував на службі. У зв`язку з зазначеним, на адресу суду ним було подано заяву з проханням призупинити розгляд вищезазначених матеріалів, з документами, які підтверджують його перебування у лавах ЗСУ.

Однак, незважаючи на це, 27 вересня 2024 року суддя розглянув вказані матеріали без його участі, чим позбавив його права на захист та доведення обставин подій.

Крім того, як вказує апелянт, у протоколі, складеному відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча цей факт працівниками поліції не був зафіксований ні газоаналізатором, ні висновком лікаря, при цьому, відмови від проходження медичного огляду з його боку не було, а з працівниками поліції вперше він зустрівся коли знаходився дома у матері. У зв`язку з цим, є незрозумілим його звинувачення чи у тому, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, чи у відмові від проходження огляду на стан невідомо якого сп`яніння, а відсутність направлення його, як водія, для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, як зазначає апелянт, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт посилається і на те, що відсутня фіксація і самої ДТП, а тому, його винуватість за ст. 124, 122-4 КУпАП, також, належними та допустимими доказами не доведена.

У доповненнях до апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що 17 серпня 2024 року він був у відпустці та знаходився в с. Ключінівка Лебединського району Сумської області у своїх батьків. На прохання матері близько 14-ої годині, він повіз її до с. Гринцево Лебединського району Сумської області у будинок культури. Близько 17-ої години повертався додому, і рухаючись заднім ходом, зачепив «штакетник» (невеличка огорожа зроблена з дошок). Він зупинив свій транспортний засіб, оглянув огорожу і пішов до господарів будинку щоб вирішити питання по заваленій ним огорожі, однак, вирішити це питання йому не вдалося, оскільки господарі стали кричати, висловлюючи своє незадоволення. У зв`язку з тим що між собою вони не знайшли спільної мови, щоб уникнути сварки, він вимушений був від них поїхати. Коли він повернувся додому до батьків, там його чекали родичі, з якими він вечеряв та вживав спиртні напої. Близько 21-ої години, у той день, до дому батьків приїхали працівники поліції, у той час він вже був у стані алкогольного сп`яніння, сидів в своїй машині та слухав радіо. Працівники поліції підійшли до машини, побачивши їх, він вийшов з автомобіля, почалася розмова, його питали про пригоду в с. Гринцево , чи то був він. Він не відмовлявся, що зачепив огорожу, а побачивши його у такому стані сп`яніння, поліцейські запитали, чи вживав він алкоголь, на що він відповів, що вживав. Після цього поліцейські почали складати адміністративні протоколи, втому числі і за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а на їх пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він відповів відмовою, тому що випивав перед їх приїздом з родичами.

Апелянт вказує, під час керування транспортним засобом він був у тверезому стані і це можуть підтвердити свідки, а саме ОСОБА_2 , який мешкає в с. Катеринівка Лебединського району Сумської області. Крім того, працівники поліції приїхали до нього не одразу після ДТП, а коли вже пройшло близько трьох годин.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог Закону, суддя суду першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП була встановлена суддею суду першої інстанції з врахуванням наявних у справі доказів, а саме, протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕРП1№113592, серії ЕРП1№113594, серії ЕРП1113597 від 17 серпня 2024 року та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складеного адміністративного матеріалу.

Зазначені докази зібрані у передбаченому законом порядку, і ставити під сумнів їх належність та допустимість апеляційний суд підстав не вбачає.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею при прийнятті оскаржуваної постанови, було досліджено і апеляційним судом під час підготовки вказаної справи до апеляційного розгляду.

Його даними підтверджується те, що працівники поліції виявили автомобіль CHEVROLET Aveo д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебувала особа, яка спала. За зовнішніми ознаками вказаний автомобіль мав механічні пошкодження, працівники поліції встановили особу, ним виявився ОСОБА_1 , якому було роз`яснено, що він є учасником ДТП, а саме, у АДРЕСА_2 наїхав на паркан, у зв`язку з чим на службу 102 поступив відповідний виклик.

За зовнішніми ознаками ОСОБА_1 виявляв ознаки сп`яніння, щодо обставин наїзду на паркан не заперечував, а на запитання працівника поліції, чому залишив місце ДТП, повідомив, що «поїхав да і все», при цьому стверджував, що на той момент був тверезий, а алкогольні напої вживав вже після події.

Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою приладу Драгер, так і у медичному закладі, від чого останній відмовився і наполягав на тому, що у нетверезому стані за кермом не їздив. При цьому, поліцейським ОСОБА_1 було повідомлено про показання опитаних на місці ДТП осіб, чиє майно було ним пошкоджено внаслідок наїзду на паркан та їх твердження про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, яких останнім, окрім чого особистих заперечень, іншими доказами спростовано не було.

Таким чином, вказаним відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, в повному обсязі підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 ДТП - наїзд на паркан, залишення місця ДТП, його відмова від проходження огляду з метою встановлення алкогольного сп`яніння та правомірність складання відносно останнього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що у матеріалах даної справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та безпідставність складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд зауважує що у даному випадку протокол за даним адміністративним правопорушенням був складений відносно останнього саме у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду. При цьому, підставою для пропозиції працівника поліції ОСОБА_1 пройти такий огляд стали пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подружжя, у домоволодінні яких ним було пошкоджено паркан, які стверджували, що водій - винуватець ДТП ОСОБА_5 , був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Крім того, вказані особи у своїх пояснення зазначали і про те, що ними був здійснений дзвінок на службу 102, після чого ОСОБА_1 сів за кермо та поїхав у невідомому напрямку.

Що стосується пояснень свідка ОСОБА_2 , якого, на задоволення клопотання апелянта, було допитано в судовому засіданні під час апеляційного розгляду даної справи, який вказував, що ОСОБА_1 на час вчинення ДТП перебував у тверезому стані, а вживав алкогольні напої вже після цієї події перебуваючи вдома, то вони жодним чином не спростовують обставин відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння як особи, яка керувала транспортним засобом, причетна до ДТП та зобов`язана була, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

При цьому, апеляційним суд зауважує, що в матеріалах даної справи відсутні докази того, що вказаний свідок був очевидцем обставин, за яких ОСОБА_1 було вчинено ДТП, а тому, його показання щодо перебування останнього на той час у тверезому стані є неспроможними.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку щодо незаконності прийнятого суддею суду першої інстанції рішення в частині притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, під час апеляційного перегляду даної справи не було здобуто доказів на підтвердження апеляційних доводів і підстави для висновку, що суддею суду першої інстанції вина ОСОБА_1 , відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доведена не була, у даному випадку відсутні.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 27 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.