Справа № 510/2795/24 Провадження 3/510/348/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2025 року м. Рені
Суддя Ренійського районного суду Одеської області Бошков І.Д., розглядаючи матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зміст ст. 268 КУпАП роз`яснено,
за ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Як виходить з наданого протоколу, 09.12.2024 р. о 14 год. 00 хв. в районі п/з 1352 на відстані 800 м. від лінії ДКУ з Р. Румунія прикордонним нарядом «КрП» на автодорозі сполученнями м. Ізмаїл (Україна) м. Рені (Україна), було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який разом із гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , намагався незаконно перетнути ДКУ з України в Р. Румунія поза пунктом пропуску, чим порушив ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України».
Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП України та порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України».
ОСОБА_1 у судове засідання не явився. Захисник Селюков П.В. надав суду докази: наряд замовлення, розпорядження про відрядження, договір оренди, витяг.
Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення це протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.
Склад адміністративного правопорушення включає до себе ознаки складу проступку, які об`єднані в чотири групи, а саме: об`єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення); об`єктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил); суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу (є ставленням особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності).
В ході судового розгляду справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є працівниками ПП «УКР-КОМ». 09.12.2024р. їхали в Ізмаїльський район за межі населеного пункту с. Орлівка у відрядження як монтажники ПП «УКР-КОМ» з метою виконання монтажу лінії живлення.
Зазначене підтверджується долученими доказами по справі: копією рамкового контракту щодо реалізації проекту та надання послуг ТОВ «УКРТАУЕР» та ПП «УКР-КОМ», копією наряду замовлення від 16.10.2024р., копією наказу (розпорядження) від 07.12.2024р., копією витягу з Державного реєстру речових прав, копією договору оренди землі № 11 від 27.03.2024р.
Вище перелічені документи підтверджують, що ОСОБА_1 , 09.12.2024 року в момент зупинення працівниками прикордонної служби, заїхав у Ізмаїльський район для виконання монтажу ліній живлення згідно наряду - замовлення.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.
Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.
Таким чином, суд з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, повинен оцінити не тільки зміст протоколу, але і належність та допустимість доказів, та законність дій працівників правоохоронних органів, закладу охорони здоров`я (у даному конкретному випадку).
Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставини в справі відсутні належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 2 ст. 204-1, ст.ст. 245, 247, 251, 268 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відмовити. Провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 321 КпАП України.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.Д. Бошков