Справа № 645/6109/24
Провадження № 3/645/42/25
ПОСТАНОВА
24 лютого 2025 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від начальника Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
ОСОБА_1 , 03.10.2024 року о 14 год.10 хв., керував автомобілем марки «Renault scenic», державний номер НОМЕР_2 , по проспекту Героїв Харкова, 206/1 в м.Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах з порожнини роту, порушення мови, порушення координація рухів), проте на порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager alcotest 6820, та проведення такого огляду у медичному закладі охорони здоров`я у КНП «ХОР ОКНЛ», відмовився під відеофіксацію.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, надав суду письмові пояснення, а також пояснив суду, що 03.10.2024 року він був на роботі разом із ОСОБА_2 , після закінчення роботи, він захотів вжити спиртні напої та випив. Після чого, попросив ОСОБА_2 відвезти його до дому на його автомобілі, на що ОСОБА_2 повідомив, що не має посвідчення водія. 03.10.2024 року о 14:10 год. він не керував автомобілем, за кермом його автомобіля знаходився його товариш ОСОБА_2 .. Рухаючись по пр-ту Героїв Харкова, вони зупинились аби пропустити зустрічний автомобіль. До них підбігли працівники УПП та повідомили, про вони порушили ПДР. Він разом з ОСОБА_2 вийшли з автомобіля. Патрульні попросили пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Дізнавшись, що у ОСОБА_2 не має посвідчення водія, патрульні повідомили, що складуть на нього відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 зазначив працівникам патрульної поліції, що він керував транспортним засобом, так як пообіцяв ОСОБА_2 взяти провину на себе, у випадку зупинення транспортного засобу працівниками УПП. На пропозицію працівників УПП пройти огляд на стан сп`яніння він відмовився пройти огляд, так як був у стані сп"яніння та на нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він не заперечував працівникам УПП, що керував транспортним засобом саме він. Також зазначив, що раніше він вже був позбавлений права керування транспортним засобом, посвідчення водія отримав тільки в 2022 році. На запитання суду - чому працівники УПП запропонували йому пройти огляд на стан сп"яніння, якщо він був пасажиром, ОСОБА_1 відповісти не зміг. Провадження по справі просив закрити.
Захисник притягуваного адвокат Огієнко Б. в судовому засіданні просив про закриття провадження у справі з підстав п.1ч.1 ст.247 КУпАП, в обгрунтування чого зазначив, що наявний в матеріалах справи відеозапис не містить у собі підтверджень факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом та факту його зупинки працівника УПП. Також, протокол складений без участі свідків, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Матеріали справи містять чотири відеозаписи, один з яких знятий на бодікамеру поліцейського, а інші три на невідомий пристрій. Лише на одному з записів вбачається рух транспортного засобу ОСОБА_1 , проте хто виконує функцію водія є незрозумілим. Тому, у суду є підстави для сумніву, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як зазначено в протоколі НОМЕР_3 . Крім того, з даного відеофайлу не можливо встановити, коли та де знято це відео; хто автор цього відео; на який пристрій це відео було знято; чи застосовувався до цього відеофайлу монтаж; тощо. На відеозаписі, який знятий на бодікамеру поліцейського, вбачається виключно розмову патрульних поліцейських із ОСОБА_1 та його колегами. Крім того, один з колег ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а на питання поліцейського відповів, що не важливо хто керував автомобілем. Така відповідь була зумовлена необхідністю прикриття вчинення правопорушення ОСОБА_2 . Розпочинається зйомка з бодікамери, як ОСОБА_1 перебуває разом зі своїми колегами та поліцейськими на вулиці біля стоячого автомобіля. Тобто, факт керування ним транспортним засобом, а тим більше факт зупинення його автомобіля працівниками патрульної поліції, на відео відсутній. Є важливим час, зазначений на початку відеозапису з бодікамери. а саме 15:10 год. Згідно ж протоколу ЕПР1 №141965, ОСОБА_1 , начебто, керував автомобілем о 14:10 год. Тобто, наданий патрульними відеозапис з бодікамери розпочинається через 1 год. після начебто керування автомобілем. Таким чином, наявне в матеріалах справи відео з бодікамери поліцейського підтверджує лише відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутність підстав для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис з бодікамер поліцейських, які заборонили рух автомобілю Renault Scenic, а не зупинили, до приїзду інспектора Погосян В.А., до суду не наданий, оскільки на ньому зображено домовленість ОСОБА_1 з цими поліцейськими щодо не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , або ж нагрудні камери взагалі не працювали. Також зазначив, що матеріали справи не містять жодних підтверджень факту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також зупинення транспортного засобу саме працівником патрульної поліції. Також, є незрозумілим чим підтверджується факт звернення громадян до поліції з метою повідомлення про керування автомобілем Renault Scenic водієм в стані алкогольного сп`яніння- притягуваний категорично заперечує факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 03.10.2024 року о 14:10 год. Факт зупинення транспортного засобу поліцейськими також не відповідає дійсності, оскільки з відеозаписів вбачається, що патрульні підійшли до автомобіля Renault Scenic, коли той стояв на місці та не рухався. Також, патрульний, який склав рапорт, на час безпідставної заборони подальшого руху автомобілю Renault Scenic, був відсутній і лише пізніше під`їхав на місце події. Таким чином, зазначена у рапорті поліцейського інформація про зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 має сумнівний характер, оскільки не відповідає дійсності. Інші наявні в справі матеріали також не містять в собі доказів керування ОСОБА_1 автомобілем Renault Scenic, а лише встановлюють ознаки його алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він працює разом з ОСОБА_1 03.10.2024 року перебуваючи разом на роботі, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та попросив його (свідка) відвезти його додому, на що свідок погодився, але повідомив, що не має посвідчення водія та не бажає проблем для себе. Свідок сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 та повіз його додому. На пр-ті Героїв Харкова їх зупинили працівники УПП приблизно о 14.30 год., вийшовши з автомобіля працівники УПП повідомили, що вони порушили ПДР та попросили пред`явити посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Свідка хотіли притягти до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. ОСОБА_1 повідомив працівникам УПП, що він керував транспортним засобом. Був викликаний другий патруль, навіщо свідку не відомо. ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп"яніння, він відмовився під відеофіксацію. ОСОБА_1 підтвердив, що керував автомобілем та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі й гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судовому засіданні встановлено, що вина правопорушника підтверджується протоколам про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№141965 від 03.10.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , відповідно до яких останній пояснив, що 03.10.2024 р. приблизно о 14:10 год. він рухаючись на автомобілі КІА Форте, повертаючи на другорядну дорогу біля пр-ту Героїв Харкова, 206/1 у м.Харкві, рухаючись перед ним автомобіль Рено scenic, днз НОМЕР_2 не пропустив пішохода та здійснив аварійну небезпеку, після чого був зупинений працівниками УПП. Коли водій вийшов з автомобіля, то він мав ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода, порушення координація, нечітка мова); відеозаписом події, наданим УПП у м.Харкові, де зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; рапортом інспектора УПП, згідно якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, та іншими матеріалами справи.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ та МВС від 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. До пояснень притягуваного та свідка щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд відноситься критично, та враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі і відеозапис, на якому було зафіксовано рух автомобіля марки «Renault scenic», державний номер НОМЕР_2 , який дійсно не дав можливості пішоходам закінчити перехід пішохідного переходу, після чого автомобіль партульної поліції поїхав за цим автомобілем та зупинив його, також на відео зафіксовано, після зупинки, перебування водія ОСОБА_1 біля водійської двері автомобіля, а при спілкуванні із працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом. Будь-хто із присутніх на відео не повідомляв про те, що автомобілем керував Крохмаль. А згідно письмових пояснень ОСОБА_4 , свідок зазначив, що коли водій вийшов з автомобіля, то він мав ознаки алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що зазначені пояснення надані ОСОБА_1 та свідком, з метою уникнення ОСОБА_1 притягнення до адміністративної відповідальності та покарання.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає зібрані УПП докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольне сп`яніння.
За таких обставин, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення наданими УПП м.Харкова, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 130, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 605,60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя І.В.Ульяніч