Справа № 703/810/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністативних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 та ч.2 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 січня 2025 року близько 14 години 57 хвилин в м. Сміла по вул. 40-річчя Перемоги, керував автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасовної бепзпеки та, у порушення п.2.3 «в» ПДР України, не був пристебний ременем безпеки.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Він же, 31 січня 2025 року близько 14 години 57 хвилин в м. Сміла по вул. 40-річчя Перемоги, керував автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , та, в порушення вимог п.2.1 «ґ» ПДР України, не пред`явив поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Він же, 31 січня 2025 року близько 14 години 57 хвилин в м. Сміла по вул. 40-річчя Перемоги, у порушення вимог п.2.1 «а» ПДР України, керував автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування такими транспортними засобами.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за допомогою смс-повідомлення на контактний номер його мобільного телефону, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, суддя вважає за можливе розгляд справи проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними у справі доказами.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, частина 5 стаття 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п.2.3 «в» ПДР України, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №235095 від 31 січня 2025 року; даними картки обліку адміністративного правопорушення від 31 січня 2025 року; відеозаписами з відеореєстратора, який встановлений у салоні службового автомобіля працівників поліції, та з нагрудної камери працівника поліції, запис яких здійснено на компакт-диск.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.3 «в» ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Диспозицією частини 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п.2.1 «ґ» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №235091 від 31 січня 2025 року; даними картки обліку адміністративного правопорушення від 31 січня 2025 року; відеозаписами з відеореєстратора, який встановлений у салоні службового автомобіля працівників поліції, та з нагрудної камери працівника поліції, запис яких здійснено на компакт-диск.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.1 «ґ» ПДР, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Диспозицією частини 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №235091 від 31 січня 2025 року; даними картки обліку адміністративного правопорушення від 31 січня 2025 року; відеозаписами з відеореєстратора, який встановлений у салоні службового автомобіля працівників поліції, та з нагрудної камери працівника поліції, запис яких здійснено на компакт-диск; довідкою начальника відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.1 «а» ПДР, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 , якому станом на день вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень виповнилося 16 років, заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, у зв`язку з вчинення зазначених адміністративних правопорушень, суддя не вбачає.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП як найбільш серйозного із вчинених адміністративних правопорушень у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та враховує, що альтернативи такому адміністративному стягненню санкція ч.2 ст.126 КУпАП не перебачає.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст.9, 23, 36, 40-1, 121, 126, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.125, ч.1 та ч.2 ст.126 КУпАП, і, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Т.В. Ігнатенко