КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№33/824/200/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., за участю представника Координаціно-моніторингової митниці Ясінської О.Я., представників особи яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокатів Гудіма В.І., Єфимченко І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гудіма В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника підприємства ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» (), РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 485 МК України, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 851 572 (вісімсот п`ятдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят дві) грн. 99 коп. Стягнуто судовий збір, що становить 605 грн. 60 коп.

Судом встановлено, що в період з 02.02.2023 по 20.02.2023 ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» () з метою експорту до Румунії товару «насіння соняшнику», шляхом електронного декларування подано електронні митні декларації типу «ЕК 10 ДР», які прийнято до митного оформлення та присвоєно реєстраційні номери: від 02.02.2023 № UA500390/2023/001145, від 02.02.2023 № UA500390/2023/001161, від 04.02.2023 № UA500390/2023/001255, від 04.02.2023 № UA500390/2023/001256, від 20.02.2023 № UA500390/2023/001780 загальною вагою (нетто) 2 900 тонн, вартістю 23 330 766,80 гривень. Згідно з відомостями, наведеними в електронних митних деклараціях, країною походження товару є Україна, виробник - ПСП «ФОРТУНА» (), ставка мита - пільгова.

До митних декларацій, як підставу для здійснення митного контролю та митного оформлення керівником ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» () надано документи, зазначені в графі 44 електронних митних декларацій, зокрема контракт від 23.11.2022 № 23/11-V укладений між ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» (, вул. Космонавтів, будинок 32, офіс 213, місто Одеса, Одеська обл., Україна, 65078) та іноземною компанією «VIKING INTERNATIONAL TRADING CORP» (2169 ASTORIA CIR APT 106, HERNDON, VA 20170 USA).

Відповідно до графи 36 електронної митної декларації заявлено код митної преференції «410» (товари, що вивозяться з України відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, стаття 31 Угоди, додаток I-C до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею»), тобто застосовано тарифну пільгу по сплаті вивізного мита в 2023 році 2,7%.

Повна ставка вивізного мита, яке підприємство ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» () мало б сплатити в ході проведення операцій з вивезення товару «насіння соняшнику» без застосування преференцій в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС складає 10%.

Керівником ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» () ОСОБА_1 , як підставу для застосування тарифної пільги, надано сертифікати походження (переміщення) товарів EUR.1: від 01.02.2023 № A500.064418, від 27.01.2023 № A500.064099, від 02.02.2023 № A500.064456, від 02.02.2023 № A500.064485 та від 06.02.2023 № A500.064713.

Для застосування тарифної пільги (преференції) по сплаті вивізного (експортного мита) в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС, товар має бути походженням з України або ЄС та відповідати правилам походження відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1, який затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2021 № 139 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 р., за № 355/35977, сертифікат видається у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар(и) відповідає(ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених Угодами, при застосуванні преференційних ставок вивізного мита.

Відповідно до частини 8 статті 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

З метою отримання копій документів, які стали підставою для митних оформлень ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» () товару «насіння соняшнику» в митному режимі експорту, митницею направлено запит до Одеської митниці від 05.04.2023 № 7.9-2/7.9-24-1/7/896. Згідно з інформацією, зазначеною у листі-відповіді від 18.04.2023 № 7.10-4/28.14-01/7/7265 (вх. № 1316/7-16 від 18.04.2023), ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» () для отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 одними з документів, які надавались, є довідки експортера, де виробником товару зазначено ПСП «ФОРТУНА» ().

Також направлено запит від 29.06.2023 № 7.9-2/24-1/13/1959 до ПСП «ФОРТУНА» () з метою підтвердження або спростування фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» ().

Згідно з отриманою відповіддю від 06.07.2023 (вх. № 2575/13-18 від 13.07.2023) підприємство ПСП «ФОРТУНА» () не укладало договорів поставки сільськогосподарської продукції з ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» (), та не проводило будь-яких фінансово-господарських операцій з постачання товару «насіння соняшнику».

За наданими розрахунками Одеської митниці, листом від 21.07.2023 № 7.10-4/15-01/7/14480 (вх. № 2666/7-16 від 21.07.2023), загальний розмір митних платежів (вивізне мито), які необхідно було б сплатити при вивезенні товару «насіння соняшнику» без застосування преференції за кодом «410» за електронними митними деклараціями: від 02.02.2023 № UA500390/2023/001145, від 02.02.2023 № UA500390/2023/001161, від 04.02.2023 № UA500390/2023/001255, від 04.02.2023 № UA500390/2023/001256, від 20.02.2023 № UA500390/2023/001780 складає 2 333 076,69 грн, тобто з урахуванням часткової сплати в розмірі 629 930,71 грн, загальна сума, на яку було зменшено розмір митних платежів, становить 1 703 145,98 грн.

Таким чином, встановлено, що з метою митного оформлення товару «насіння соняшнику», загальною вагою 2 900 тонн, вартістю 23 330 766,80 грн, експортованого до Угорщини, митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями: від 02.02.2023 № UA500390/2023/001145, від 02.02.2023 № UA500390/2023/001161, від 04.02.2023 № UA500390/2023/001255, від 04.02.2023 № UA500390/2023/001256, від 20.02.2023 № UA500390/2023/001780 із зменшенням розміру митних платежів, митному органу керівником ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» () ОСОБА_1 подано, як підставу для застосування преференційної ставки вивізного мита, що складає в 2023 році 2,7% (повна ставка 10%), сертифікати з перевезення (походження) товарів EUR.1, які видані на основі документів, що містять неправдиві відомості щодо виробника товарів.

Таким чином, керівник ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» () ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 1 703 145,98 грн, шляхом подання митному органу документів, а саме сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, що видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита не у відповідності вимогам правил визначення преференційного походження товарів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Гудіма В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови суду, що винесена з грубим порушенням норм матеріального права, без об`єктивного дослідження матеріалів справи та фактичних обставин інкримінованого правопорушення, просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2024 скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2024, обґрунтовуючи клопотання тим, що протокол про порушення митних правил було складено за відсутності ОСОБА_1 , без попереднього сповіщення, в матеріалах справи відсутні докази про вручення примірника протоколу. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що Координаційно - моніторигновою митницею взагалі не було встановлено місце проживання або фактичного перебування ОСОБА_1 . Жоден з направлених листів ОСОБА_1 не отримувала, доказом чого є зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи, на яких зазначається про повернення кореспонденції у зв`язку з закінченням строку зберігання. Крім того, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та/або її захисника, так як про дату, час та місце розгляду справи не було повідомлено належним чином, а про винесення 26.04.2024 постанови стало відомо пізніше, зокрема, ознайомитись з її змістом фактично стало можливим лише 30.08.2024. Отже, апелянт вважає, що в сукупності зазначені обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що як слідує з протоколу про порушення митних правил митницею в рамках перевірки листом від 29.06.2023 вих. №7.9-2/24-1/13/1959 направлено запит на адресу Приватного сількогосподарського підприємства «ФОРТУНА» (як виробника сільськогосподарської продукції) щодо підтвердження або спростування фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА», у відповідь на який ПСП «ФОРТУНА» повідомило, що договорів поставки з ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» не укладало та не проводило фінансово-господарських операцій з постачання товару «насіння соняшнику», на підставі чого 28.07.2023 було складено протокол про порушення ОСОБА_1 митних правил за ст. 485 МК України.

Втім, як зазначає апелянт, якщо інформація про походження товару не відповідає дійсності, то, яка (на думку митниці), країна є справжнім виробником продукції? Так, висновок про неправдивість будь-яких даних можливий тільки на фоні порівняння цих відомостей з дійсною інформацією, з чого слідчує, що якщо митниця не вважає ПСП «ФОРТУНА» дійсним виробником продукції, то й за цією логікою товар не вироблявся в Україні. При цьому, Координаційно-моніторинговою митницею, на підтвердження викладеного в протоколі про порушення митних правил, не вжито жодних перевірочних заходів для встановлення ким та де саме вироблявся цей товар.

Захисник зазначає, що відповідно до фактичних обставин справи, для отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1 ТОВ «НІКА-Н ТРЕЙД» надало до Одеської митниці документи (декларація експортера, довідка експортера, контракт, інвойс тощо), які інформують, що товар «насіння соняшнику» має преференційний стутус походження з України відповідно до правил походження в рамках вільної торгівлі з ЄС, оскільки була вироблена українським ПСП «ФОРТУНА».

Апелянт звертає увагу, що відповідно до наданих підтверджуючих документів, справжнім виробником сільськогосподарської продукції дійсно є ПСП «ФОРТУНА», проте прямих поставок товару «насіння соняшнику» від останніх на адресу ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» не здійснювалось, оскільки товар було придбано за участі посередника ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОТРЕЙД ПЛЮС», на підставі існуючого між зазначеним товариством та ПСП «ФОРТУНА» договору комісії №19-11 від 20.11.2022, відповідно до якого ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОТРЕЙД ПЛЮС» зобов`язується за дорученням, в інтересах ПСП «ФОРТУНА» укласти з третіми особами договори з продажу сільськогосподарської продукції, а саме насіння соняшнику та пшениці. В подальшому на виконання зазначеного договору комісії ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОТРЕЙД ПЛЮС» знайшла чергового покупця - ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ Україна», з яким уклала договір поставки №21 від 10.01.2023 та на підставі якого була здійснена поставка (продаж) сільськогосподарської продукції (насіння соняшнику, вагою 2900 тон) покупцю - ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ Україна».

Таким чином, як зазначає апелянт, факт українського походження товару «насіння соняшника», що експортувався, підтверджується вищезазначеними обставинами та документами, а твердження Координаційно-моніторингової митниці про недостовірність відомостей щодо походження товару та протиправного використання пільги за преференцією «410» для отримання сертифікатів з перевезення товару форми EUR.1 не підтверджується належними та допустимими доказами та є лише припущенням митного органу.

Представник Координаційно-моніторингової митниці Ясінська О.Я. подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказала, що в матеріалах справи про порушення митних правил зібрані достатні докази наявності прямого умислу на вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, оскільки з метою отримання сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 на підтвердження преференційного статусу походження товару, ОСОБА_1 за своїм власним підписом видала довідки експортера, деклрацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження для отримання сертифіката EUR.1.

Зокрема, представник митниці звертає увагу, що твердження захисника про те, що матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_1 будь-яких запрошень на складання протоколу та надання пояснень, а також вручення примірника протоколу, не відповідають дійсним обставинам та спростовуються матеріалми справи, з яких вбачається, що листи митниця направляла не тільки на юридичну адресу ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ Україна», а ще й за адресою проживання: вул. Миколи Боровського, буд. 37-х, кв. 312, Малиновський район, м. Одеса, вказаною адвокатом в апеляційній скарзі. Окрім того, ОСОБА_1 неодноразово викликалася повістками Шевченківського районного суду м. Києва: на 01.12.2023, 15.12.2023, 19.01.2024, 116.02.2024, 01.03.2024, 01.03.2024, 22.03.2024 саме за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників ОСОБА_1 - адвокатів Гудіму В. та Єфимченко І.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; позицію представника Координаційно-моніторингової митниці Ясінської О.Я., яка заперечувала як проти задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, так і задоволення самої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши зміст апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо питання про поновлення строку на оскарження постанови слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як про дату, час та місце розгляду справи її не було повідомлено належним чином, копію постанови направлено не було, з постановою захисник ознайомився 30.08.2024. У зв`язку з викладеним, наявні підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, а тому з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2024 року слід поновити.

По суті апеляційної скарги слід зазначити, що згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та викладені винні дії особи повинні відповідати диспозиції статті за якою особа притягується, до відповідальності за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

У відповідності до ст. 494, 495 МК України - про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа, уповноважена на складання протоколу про порушення митних правил, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначена суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 485 МК та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 494 МК України складання протоколу про порушення митних правил передбачено виключно у випадку їх порушення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 495 МК України, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні даного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 1 703 145,98 грн., шляхом подання митному органу документів, а саме сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, що видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита не у відповідності вимогам правил визначення преференційного походження товарів.

Отже, враховуючи формулювання обвинувачення, яке застосовано в протоколі про порушення митних правил, об`єктивна сторона правопорушення полягала в наданні ОСОБА_1 митному органу сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, що видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів.

Зміст поняття «документи, що містять неправдиві відомості про країну походження товарів», означає, що особа, яка здійснює митне оформлення експортної операції надала митному органу документи, в яких зазначена країна походження товарів, хоча насправді надана інформація не відповідає дійсності, оскільки країною походження є відмінна від зазначеної декларантом країна.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що саме на митні органи покладено обов`язок доказування, як події порушення митних правил, так і вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинені зазначених порушень.

В даному випадку, митний орган, стверджуючи, що ОСОБА_1 подала митному органу сертифікати з перевезення (походження) товару EUR.1, що видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів, зобов`язаний був довести, що зазначене останнім походження насіння соняшника, яке він мав намір експортувати з України - не відповідає дійсності, а саме, що заявлене до митного оформлення насіння було вирощене в іншій країні, відмінній від України та країн Європейського союзу.

Таких доказів матеріали справи не містять, а, відтак, висновки місцевого суду про наявність підстав до визнання ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

При цьому, ні митний орган, ні місцевий суд не звернули уваги, що «заявлення неправдивої інформації про виробника товару в Україні» не є ідентичним поняттю «заявлення неправдивих відомостей щодо країни походження товару».

Для доведення факту заявлення неправдивих відомостей щодо країни походження товару, митний орган повинен був встановити країну походження насіння соняшнику, щодо якого для митного оформлення були подані дані про походження з України, на що правильно звертає в апеляціній скарзі захисник.

З матеріалів справи вбачається, що справжнім виробником сільськогосподарської продукції дійсно є ПСП «ФОРТУНА», проте прямих поставок товару «насіння соняшнику» від останніх в адресу ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» не здійснювалось, оскільки товар було придбано за участі посередника ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОТРЕЙД ПЛЮС», на підставі існуючого між зазначеним товариством на ПСП «ФОРТУНА» договору комісії.

Так, 20.11.2022 між ПСП «ФОРТУНА» та ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОТРЕЙД ПЛЮС» було укладено договір комісії № 19/11, відповідно до умов якого ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОТРЕЙД ПЛЮС» (Комісіонер) здійснює пошук покупців сільськогосподарської продукції на ринку за дорученням, в інтересах і за рахунок ПСП «ФОРТУНА» (Комітент).

В подальшому на виконання зазначеного договору комісії, ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОТРЕЙД ПЛЮС» знайшла чергового покупця - ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА», з яким уклала договір поставки № 21 від 10.01.2023 року та на підставі якого була здійснена поставка (продаж) сільськогосподарської продукції (насіння соняшнику, вагою 2900 тон) покупцю - ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА».

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про те, що керівником ТОВ «ПРЕМІУМ ЕКСПОРТ УКРАЇНА» ОСОБА_1 надано достовірні відомості щодо українського походження товару «насіння соняшника», у зв`язку з чим правильно використано пільги за преференцією кодом «410» та сплачено 2,7% платежів з вартості товару.

Будь - яких даних про визнання в судовому порядку вищевказаних договорів недійсними чи нікчемними матеріали справи не містять.

Одночасно, митним органом не надано жодних належних та допустимих доказів, які б містили фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку є підстави кваліфікувати дії ОСОБА_1 як порушення митних правил.

Також необхідно зазначити, що сам по собі протокол про порушення митних правил не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не встановив належним чином дійсні обставини справи та не перевірив їх доказами, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вище встановлені судом обставини справи, враховуючи положення, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», та відсутність належних та/або допустимих доказів на підтвердження в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд дійшов висновку, що наявними в справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 26 квітня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Керуючись ст. 530 Митного кодексу України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання адвоката Гудіма В.І. - задовольнити.

Поновити адвокату Гудіма В.І. строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2024.

Апеляційну скаргу представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гудіма В.І. - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 851 572 (вісімсот п`ятдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят дві) грн. 99 коп. - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал