Провадження № 3/201/339/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 листопада 2024 року о 17 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом в районі буд. 44 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним позаду автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Водій ОСОБА_1 , з`явившись до суду, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона в день пригоди, керуючи автомобілем «Хюндай», рухалась з невеликою швидкістю, десь 30 км/год, по вул. Набережна Перемоги з центру міста у напрямку ж/м Перемога в м. Дніпрі, де їй потрібно було повернути праворуч у двір, у зв`язку з чим вона зменшила свою швидкість до 10 км/год та, увімкнувши відповідний світловий покажчик повороту, почала змінювати свій напрямок руху, повертаючи праворуч, проте зупинилась для того щоб надати перевагу пішоходам, як несподівано відчула удар у задню частину керованого нею автомобіля від зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», яке вона попередньо бачила через дзеркало заднього виду попутно позаду. В результаті зіткнення вона вдарилась головою і хоча і відмовилась від госпіталізації на місці пригоди, однак пізніше самостійного звернулась за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він 30 листопада 2024 року приблизно о 17 годині, керуючи автомобілем «Мітсубісі», рухався з невеликою швидкістю, десь 50-60 км/год, другою смугою по вул. Набережна Перемоги у напрямку вул. Космічна в м. Дніпрі та в цей момент несподівано відчув удар у передню праву частину керованого ним автомобіля, зокрема у колесо, крило та двері з цієї сторони, що відбулось внаслідок виїзду заднім ходом з дворового проїзду автомобіля «Хюндай», керованого водієм ОСОБА_1 , яка не переконалась, що це буде безпечним, що призвело до наслідків, які настали, чому він не міг запобігти, оскільки не бачив виїзду на проїзну частину вищевказаного автомобіля через припаркований понад правим краєм проїзної частини транспорт, який обмежував йому оглядовість. Крім того він вже не міг впливати на зміну дорожньої обстановки, оскільки вже розпочав проїжджати передньою правою частиною керованого ним автомобіля повз інший автомобіль, який перед зіткненням побачив лише його пасажир ОСОБА_3 .

Допитаний зі сторони водія ОСОБА_1 свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він з соціальної мережі в Інтернеті побачив оголошення про пошук свідків ДТП, очевидцем якого він став. Зокрема приблизно 30 листопада 2024 року, знаходячись біля магазину «Вина Світу» по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі він побачив автомобіль «Хюндай», водій якого рухався з боку центра міста у напрямку ж/м Перемоги, де став повертати праворуч у двір, водночас до вказаного автомобіля наближався з досить великою швидкістю автомобіль «Мітсубісі», водій якого не загальмував перед перешкодою та здійснив наїзд правим крилом на задню частину автомобіля «Хюндай», який в той момент не рухався заднім ходом.

Допитаний зі сторони водія ОСОБА_1 свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 30 листопада 2024 приблизно о 17 годині вона йшла в районі магазину «Вина Світу» по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де їй став надавати перевагу у русі зупинившийся автомобіль «Хюндай», водія якого повертав праворуч у дворовий проїзд, проте в цей момент автомобіль «Мітсубісі», рухаючись позаду проїзною частиною, допустив наїзд на задню частину автомобіля «Хюндай». Вона не змогла залишитись на місці пригоди через брак часу та лише пізніше дізналась із оголошення в соціальній мережі про пошук свідків цього ДТП, на що вона відгукнулась.

Допитаний зі сторони водія ОСОБА_1 свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він знаходився в якості пасажира автомобіля «Хюндай», керованого водієм ОСОБА_1 , яка рухалась з невеликою швидкістю, приблизно 30 км/год, правою крайньою смугою в районі буд. 44 по вул. Набережна Перемоги з боку центра міста Дніпра, при цьому остання увімкнула світловий покажчик правого повороту та почала повертати праворуч, як несподівано відбувся удар у задню частино цього автомобіля від зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», водій якого рухався другою смугою, після чого зупинився десь в 5-10 метрах від місця зіткнення. При цьому він впевнений, що водій ОСОБА_1 не рухалась заднім ходом, а навпаки вже на половину закінчила своє маневрування, повертаючи праворуч з проїзної частини у дворовий проїзд.

Допитаний зі сторони водія ОСОБА_2 свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що приблизно три місяці тому у вечірню пору доби він, в якості пасажира, рухався в автомобілі «Мітсубісі», керованого водієм ОСОБА_2 , який слідував зі швидкістю близько 30-40 км/год, при цьому в місці, зазначеному в протоколі, понад правим краєм проїзної частини був припаркований ряд автомобілів, один із яких, зокрема автомобіль «Хюндай», що стояв під кутом, почав несподівано виїжджати заднім ходом на проїзну частину, по якій в той момент проїжджали вони, при цьому він намагався окликнути водія ОСОБА_2 , попередивши про небезпеку, однак вже було запізно, оскільки вони вже почали проїжджати передньою частиною автомобіля «Мітсубісі» повз автомобіль «Хюндай», на якому продовжував горіти ліхтар заднього ходу, після чого між ними відбулось зіткнення, що привезло до пошкодження правої бокової частини автомобіля «Мітсубісі», зокрема правого колеса, крила та пасажирських дверей, які йому допомагали відчинити.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 30 листопада 2024 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування автомобіля «Хюндай» після цього, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень обох транспортних засобів, причетних до ДТП, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 185766 від 30 листопада 2024 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Водночас, враховуючи, що в даному випадку до адміністративної відповідальності притягаються дві особи, внаслідок спільних дій яких сталась дорожньо-транспортна пригода, так як на іншого водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 185805 від 30 листопада 2024 року, то суд, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в час, коли відбулась ця пригода, локалізацію пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок зіткнення, що зафіксовано відповідною схемою місця ДТП з фотографіями до неї, а також безпосередньо дослідивши пояснення водіїв-учасників події, доходить висновку про те, що наслідки цієї пригоди настали в результаті протиправних дій саме водія ОСОБА_1 , яка під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечним та створила непередбачувану небезпеку попутному позаду по проїзній частині автомобілю «Мітсубісі», під керуванням водія ОСОБА_2 , який, проїжджаючи повз, вже почав випереджати передньою частиною керованого ним засобу автомобіль «Хюндай», який продовжував рух заднім ходом, виїжджаючи на проїзну частину під кутом, у зв`язку з чим траєкторії руху вказаних водіїв перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Тобто траєкторії руху вказаних водіїв перетнулись між собою вже після того, як водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Мітсубісі», зрівнявся передньою правою частиною цього засобу із задньою лівою частину автомобіля «Хюндай», керованого водієм ОСОБА_1 , яка, якщо б не продовжувала рух заднім ходом, виїжджаючи на проїзну частину під кутом, то і не відбулось би зіткнення між останніми. Таким чином ОСОБА_2 не міг впливати на подальший розвиток дорожньої ситуації, у якій від обраних ним прийомів керування вже нічого не залежало, а тому дії останнього не знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_2 відсутнє порушення правил дорожнього руху, оскільки ці правила розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями, а отже останній міг розраховувати на те, що відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 також виконає правила дорожнього руху, в тому числі ті, що були поставлені їй у провину складеним стосовно неї протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, зокрема п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

При цьому показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які були допитані за клопотанням сторін процесу, суд не може використати для перевірки вищевикладених доводів, поклавши їх в основу прийнятого рішення, оскільки повідомлені останніми у судовому засіданні відомості суперечать одні одним, є взаємовиключними та не зіставляються з іншими доказами, окрім тих, які були надані тією стороною процесу, за клопотанням якої вони були допитані. Таким чином повідомлені вказаними свідками фактичні дані не можуть бути підтверджені або спростовані зібраними доказами, а отже це свідчить про їх недопустимість в цій справі, оскільки вони не можуть бути перевірені на правдивість та достовірність під час судового розгляду. Крім того необхідно зауважити, що в поясненнях свідків переважно викладена лише їх власна думка щодо причин цього ДТП, разом з цим свідками не було конкретизовано механізм цієї пригоди, а лише загально описано її наслідки, а тому такі показання є оціночними судженнями, а не фактами, які на відміну від попередніх можливо довести або перевірити, а тому, слід вважати пояснення вищевказаних свідків такими, що лише спрямовані на підтвердження позицій сторін процесу, за клопотанням яких вони були допитані, а не такими, що спрямовані на встановлення істини по справі.

Експертний висновок спеціаліста, наданий на заяву зі сторони водія ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги, оскільки для вирішення даної справи по суті поліцією зібрано достатню кількість доказів, які є допустимими, належними, достовірними та не суперечливими між собою. Водночас необхідно зауважити, що вихідні дані, надані для проведення експертного дослідження були взяті експертом за основу лише із заяви заінтересованої сторони - самого водія ОСОБА_1 , яка звернулась до експерта з метою проведення відповідного дослідження, що на думку суду свідчить про однобічність проведеної експертизи, а тому стверджувати, що такий висновок був винесений в умовах всебічності, немає можливості. При цьому суд також визнає неприйнятним означений висновок спеціаліста, оскільки під час судового розгляду не були встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди тотожні до вихідних даних, наданих експерту. Отже вихідні дані, надані зі сторони захисту є лише їх власною інтерпретацією дорожньої ситуації, у якій опинилась водій ОСОБА_1 , що відповідно не дозволяє з цього джерела об`єктивно перевірити механізм цієї пригоди, а отже свідчить про необ`єктивність проведених досліджень, у зв`язку з чим висновок такої експертизи не береться за основу при вирішенні справи по суті. Також вказаний висновок суд не може визнати допустимими, оскільки експерт залучається для з`ясування обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення лише в разі необхідності спеціальних знань, а не для перевірки та оцінки доказів, що відноситься лише до прерогативи суду, а тому в спеціальних знаннях експерта немає необхідності.

Клопотання сторін процесу щодо необхідності отримання додаткових доказів, зокрема допиту в якості свідка патрульного поліції, який склав цей протокол, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, водночас даних матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищенаведене, суд робить висновок про те, що наслідки цієї дорожньо-транспортній події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_1 , яка, якщо б переконалась в безпечності руху заднім ходом, то і не відбулось би зіткнення з автомобілем «Мітсубісі».

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що остання не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко