ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 672/1040/24

Провадження № 33/820/192/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гаджука В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2025,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 17.09.2024 близько 17 год 27 хв в м.Городок, по вул.Качинського, поблизу будинку №17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом Днепр МТ-10 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор алкотестер 6810 відмовився, при цьому виявив бажання пройти тест на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Тест в медичному закладі проводився черговим лікарем, результат тесту на стан алкогольного сп`яніння становить 1,3 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР керування транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, прийнятою внаслідок неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального прав.

Зокрема, первинний результат його огляду на стан алкогольного сп`яніння, який було проведено в КНП «Городоцька БПЛ», становив 0,7 проміле, після повторного тестування 1,3 проміле. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано результат 1,3 проміле. Проте суд першої інстанції не звернув увагу на дану неточність, хоча це має пряме відношення до об`єктивності та достовірності об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

Апелянт вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складається на підставі акту медичного огляду. У даному випадку висновок складався безпідставно, без складання та наявності акту медичного огляду, як наслідок такий є недійсним.

Звертає увагу апелянт і на те, що лікар ОСОБА_2 не мав права проводити його огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не проходив тематичного удосконалення за відповідною програмою, що підтвердив в суді першої інстанції, тому пояснення даного свідка слід визнати неправдивими, а огляд на стан сп`яніння в медичному закладі недопустимим доказом.

Твердження судді стосовно ненадання стороною захисту доказів про оскарження висновку лікаря та дій працівників поліції, апелянт вважає хибними, оскільки у відповідності до ч.ч.1,2 ст.62 КУ ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гаджука В.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №131277 від 17.09.2024, згідно з яким ОСОБА_1 , у встановлений день, час і місці керував транспортним засобом мотоциклом Днепр МТ-10, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в медичному закладі становить 1,3 проміле;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ( на місці зупинки транспортного засобу), з якого слідує, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітке мовлення, та огляд не проводився (а.с.3);

-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Городоцька МБЛ» №27 (а.с.6);

- СD дисків з відеозаписами, долученими до матеріалів справи (а.с.11,12), з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, процедуру проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оформлення його результатів та складання протоколу.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Городоцька МБЛ» №27 складався безпідставно, без складання та наявності акту медичного огляду, як наслідок такий є недійсним, апеляційним судом відхиляються, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п.3, п.7 Порядку огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п.11, п.13 названого Порядку лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу водія (паспорт, посвідчення водія та інші документи). Відсутність документів не може бути причиною для відмови в проведенні огляду.

Лікар, що проводив огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що зазначений висновок КНП «Городоцька МБЛ» №27 від 17.09.2024 складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №27 від 17.09.2024 (а.с.23) не викликає сумнівів, є допустимим доказом, долучений до матеріалів справи, та підтверджує вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Будь-яких неточностей у вимірах, на що є посилання апелянта в акті не встановлено.

Із змісту цього акту слідує, що ОСОБА_1 вказував про вживання вчора ввечері алкогольних напоїв, лікар в акті зазначив, що в ОСОБА_1 присутній запах алкоголю з порожнини рота і результат обстеження його приладом Алконт - 0,7%, через 20 хв. 1,3%.

Твердження апелянта про те, що лікар ОСОБА_2 не мав права проводити його огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не проходив тематичного удосконалення за відповідною програмою, що підтвердив в суді першої інстанції, тому пояснення даного свідка слід визнати неправдивими, а огляд на стан сп`яніння в медичному закладі недопустимим доказом, є безпідставними.

З пояснень в суді першої інстанції свідка ОСОБА_2 , слідує, що він працює лікарем у КНП «Городоцька МБЛ», дійсно проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , перебуваючи у той день на чергуванні. Процедуру проведення огляду та правила користування приладом Алконт він знає, тому що періодично проходить обов`язкові навчання, які проводяться для лікарів КНП «Городоцька МБЛ» по вивченню порядку проведення медичних оглядів осіб на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформленню їх результатів. У 2024 році він також проходив зазначене навчання, але точну дату він не може назвати.

Згідно з дослідженим апеляційним судом списком лікарів КНП «Городоцька МБЛ», які пройшли навчання та здали залік по проведенню медичних оглядів осіб на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції та оформленню їх результатів (а.с.38), який направлений на запит місцевого суду, ОСОБА_2 пройшов зазначене навчання та здав залік.

Підстав для визнання таких пояснень свідка ОСОБА_2 у суду першої та апеляційної інстанції неправдивими не має.

Пунктами 13, 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 передбачено, що лікар, який проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Матеріали справи не містять інформацію про оскарження зазначеного висновку, що спростовує апеляційні твердження про те, що лікар ОСОБА_2 не мав права проводити його огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань чи доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2025 стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.