Справа № 451/198/25
Провадження № 3/451/116/25
ПОСТАНОВА

іменем України

10 березня 2025 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3595793 від 03.12.2024, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , який згідно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3595793 від 03.12.2024, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - 31.01.2025 о 15 год. 18 хв. в с. Стоянів, вул.Стуса, 5, Шептицького району Львівської області, керуючи т/з «MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

18.02.2024 та 10.03.2025 в судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18). Причин неявки ОСОБА_1 суду не повідомив, а також не повідомив про можливу зміну свого місця проживання чи перебування, з урахуванням того, що йому відомо було про складений протокол про адміністративне правопорушення. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №235100 від 31.01.2025 - права та обов`язки ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України роз`яснені. Крім того, виклик ОСОБА_1 був здійснений до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка 126 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність правопорушника, який знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Радехівським районним судом Львівської області, але до суду не прибув, станом розгляду справи не цікавився.

При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без участі правопорушника.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина правопорушника у скоєному правопорушенні стверджується належними та допустимими відповідно до ст. 251 КУпАП доказами, це зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №235100 від 31.01.2025, складеного інспектором СРПП ВП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Петриною В.Г. видно, що ОСОБА_1 , який згідно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3595793 від 03.12.2024, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - 31.01.2025 о 15 год 18 хв в с. Стоянів, вулиця Стуса, 5, Шептицького району Львівської області, керуючи т/з, не мав при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.1);

- відеодиском з якого видно, що ОСОБА_1 - 31.01.2025 о 15 год 18 хв в с. Стоянів, вулиця Стуса, 5, Шептицького району Львівської області керував транспортним засобом, не маючи права керувати ним, не отримавши посвідчення водія відповідної категорії (а.с.2);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3977255 від 31.01.2025, з якої видно, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 (а.с.3);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3595793 від 03.12.2024, з якої видно, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 (а.с.4);

- інформацією з довідок інспектора СРПП ВП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Петрини В.Г. від 31.01.2025 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 03.12.2024 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП до адміністративної відповідальності за скоєння 03.12.2025 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням на останнього стягнення у виді штрафу у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень; згідно з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», підсистеми «Автотранспорт», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортними засобами не володіє; згідно з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія, серії НОМЕР_2 від 12.06.2020 (категорії В,С,СЕ) (а.с.5-7);

- відомостями, що містяться у рапорті інспектора СРПП ВП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Петрини В.Г. від 31.01.2025, з якого видно, що 31.01.2025 о 15 год. 18 хв. в ході патрулювання в с. Стоянів по вул.Стуса, 5, Шептицького району Львівської області був виявлений автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого рухався з порушенням ПДР, а сам не був пристебнутий ременем безпеки, що було причиною зупинки даного т/з на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» (п. 1 - порушення ПДР) під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було виявлено, що останній не має права керування даним транспортним засобом, дане правопорушення вчинив повторно протягом року. Після чого на водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с.8).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає - Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

В той же час, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення не отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно з положенням ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ Про міжнародні договори України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011) наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд звертає увагу на позицію висловлену у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справах №753/18479/16-к від 22.05.2018, №171/869/21 від 21.06.2022, в яких колегія суддів дійшла висновку, що рівними перед законом у частині призначення покарання та реалізації своїх прав будуть як особи, які на час вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, мали право на керування транспортним засобом, так і особи, які його не мали.

Тому та обставина, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 286-1 КК України, не маючи права на керування транспортними засобами, не є перешкодою для застосування до нього обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки після відбуття основного покарання останній може мати змогу набути відповідне право, отримавши посвідчення водія.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. 33, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки у власності ОСОБА_1 транспортних засобів немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 9, 23, 40-1, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та керуючись ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та відповідно до вимог ст. 308 цього Кодексу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч.5ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

СуддяО. Патинок