Номер провадження: 33/813/685/25
Номер справи місцевого суду: 523/8049/24
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Копіца О.В., в порядку підготовки до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 04.10.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

17.02.2025 ОСОБА_1 через канцелярію суду 1-ої інстанції була подана апеляційна скарга на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 04.10.2024.

Разом із цим, в межах апеляційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду 1-ої інстанції, як пропущеного із поважних причин, зокрема, у зв`язку із тим, що з апеляційною скаргою він звертається вже вп`яте, оскільки попередні рази судом апеляційної інстанції йому було відмовлено у поновленні строку на подання апеляційної скарги, з підстав визнання зазначених ним причин для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними.

Вважає, що той факт, що йому не була проголошена в судовому засіданні постанова та вручена лише 05.11.2024, при цьому в Єдиному реєстрі судових рішень постанова була опублікована із наданням доступу до її змісту майже через місяць, а саме: 28.10.2024, що є поважною причиною для поновлення пропущеного строку

Також вказує, що цікавився про стан розгляд справи шляхом отримання інформації як безпосередньо в суді 1-ої інстанції, так і шляхом перегляду офіційного сайту Суворовського районного суду м. Одеси, водночас тривалий час відповідна інформації про порушене відносно провадження була відсутня.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2024 ОСОБА_1 вперше звернувся з апеляційною скаргою на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 04.10.2024 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке було обґрунтоване тим, в судовому засіданні оскаржувану постанову не було проголошено, копію якої він отримав 05.11.2024.

Згодом, постановою Одеського апеляційного суду від 02.12.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами (а.с. 38-39).

При цьому, судом дано оцінку наведеним апелянтом обставинам щодо отримання ним повного тексту оскаржуваної постанови лише 05.11.2024 та виснувано, що таке не є поважною причиною у розумінні закону, оскільки ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні, а отже останньому було відомо про результат розгляду справи. Крім того, суд звернув увагу, що апеляційну скаргу було подано лише 15.11.2024, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Надалі, 06.12.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до суду 1-ої інстанції з апеляційною скаргою на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 04.10.2024, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду, в обґрунтування якого фактично послався на ті самі обставини, вказуючи, що 04.10.2024 в день судового засідання він не знав про результат розгляду справи та копію оскаржуваної постанови отримав 05.11.2024.

Водночас, постановою Одеського апеляційного суду від 30.12.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги відмовлено та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, з тих підстав, що доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження викладені апелянтом у клопотанні є необґрунтованими та оцінка яким вже була надана у постанові Одеського апеляційного суду від 02.12.2024 (а.с. 67-68).

Зі змісту постанови суду апеляційної інстанції також вбачається, що доказів належного звернення до суду з метою отримання копії судового рішення до 05.11.2024 ОСОБА_1 не надано, при цьому йому роз`яснено, що відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови.

Згодом, подані ОСОБА_1 втретє та вчетверте апеляційні скарги були повернуті постановами Одеського апеляційного суду від 15.01.2025 (а.с. 97-98) та від 12.02.2025 (а.с. 139-140) за наслідком відмови у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із тих підстав, що клопотання про поновлення строку обґрунтовано тими ж самими обставинами, яким вже була надана оцінкам судом апеляційної інстанції, водночас повторний розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у разі прийняття попереднього рішення про відмову у задоволенні такого клопотання, не передбачений законом.

Окрім того, судом апеляційної інстанції, серед іншого, констатоване помилкове твердження апелянта в частині обмеження його права на доступ до правосуддя, оскільки таке має відбуватися із дотриманням процедурних норм і у відповідності до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

ОСОБА_1 , звертаючись зі скаргою вп`яте та заявивши про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, не зазначив про існування нових обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення ним необхідних процесуальних дій у визначений законом строк, не залежали від його волевиявлення, та виникли протягом строку, який пропущено.

Доказів про те, що судом чинились будь-які перешкоди в отриманні інформації чи копії судового рішення після оголошення в межах строку на апеляційне оскарження, скаржником не надано.

Жодних нових обставин, які можуть свідчити про наявність перешкод для подання апеляційної скарги, у клопотанні зазначено не було, а питання щодо процесуального строку із наведених ним підстав апеляційним судом вже було вирішено раніше із викладенням у постановах апеляційного суду мотивів, із яких наведені скаржником аргументи суд не визнав такими, що свідчать про поважність причин пропуску ним строку апеляційного оскарження.

Апеляційний суд звертає увагу апелянта, що ні нормами КПК України, ні положеннями КУпАП суд не наділений повноваженнями здійснювати переоцінку обставин та доказів і піддавати сумніву висновки, зроблені судом та наведені у судових рішеннях, крім як в порядку апеляційного та касаційного перегляду судових рішень за наявності певних умов

Отже, з огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що перегляд постанов суду апеляційної інстанції, якими ОСОБА_1 вже було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження знаходиться поза межами компетенції суду апеляційної інстанції.

За наведених підстав, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки питання про поновлення останньому строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського райсуду м. Одеси від 04.10.2024 вже неодноразово було предметом розгляду апеляційним судом та у задоволенні якого апелянту було відмовлено, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 7, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04.10.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути ОСОБА_1 , разом із доданими матеріалами.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца