Справа №585/3685/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г. О.
Номер провадження 33/816/288/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гармаша М.Ю., розглянувши у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гармаша М.Ю. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 20 серпня 2024 року, о 23 годині 47 хвилині, в м.Ромни по вул. Полтавській, 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фіат», державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6820» та у медичному закладі у встановленому законодавством порядку водій відмовився.

У діях водія ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з таким судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Гармаш М.Ю. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі ст.247 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, з пояснень ОСОБА_1 , наданих останнім у суді першої інстанції вбачається, що 21 серпня 2024 року він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а лише хотів отримати консультацію фахівця у галузі права, попрохавши можливості договорити по телефону, однак поліцейські відмовили йому у реалізації права на захист та склали протокол через 10 хв. після зупинки транспортного засобу, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

При цьому, в оскаржуваній постанові суддею зазначено, що «від проходження огляду ОСОБА_1 формально не відмовлявся, однак просив поліцейського надати йому час подзвонити, при цьому, водію було більш ніж три рази запропоновано пройти відповідний медичний огляд, однак, він просив поліцейського зачекати ще деякий час, без пояснення причини. З огляду на вказане, поліцейським водію було роз`яснено про наслідки такої відмови, та що у зв`язку з цим буд складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, крім того роз`яснено права за ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП». Водночас такі висновки суду є хибними та суперечать обставинам справи, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не висловив відмови від проходження огляду на сп`яніння, а лише просив надати додатковий час для консультації, який складав 2 години, передбачені для проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення напроти запису про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, відсутній підпис останнього, що вказує на те, що права та обов`язки йому роз`яснені не були, а направлення на огляд водія транспортного засобу з і метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівниками поліції у його присутності не складалось. Більше того, у відповідній графі протоколу вказано, що до нього додаються «показання технічного приладу», що виключає можливість складання протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, як зазначає апелянт, керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, це зумовлено необхідністю дістатися до укриття, розташованого за місцем проживання. Разом з тим, суддя суду першої інстанції не врахував зазначеного та вказав що такі доводи не заслуговують на увагу, чим надав огляду на стан сп`яніння більш пріоритетне значення, аніж життю та здоров`ю громадян, зокрема ОСОБА_1 , під час повітряної тривоги.

З врахуванням зазначеного, на думку захисника, суддею суду першої інстанції не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин справи та надана помилкова оцінка встановленим обставинам, через що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гармаша М.Ю. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину заперечував та пояснював, що 20 серпня 2024 року, після 23 год. 00 хв. рухався на своєму автомобілі у напрямку дому. Така необхідність порушення комендантської години була пов`язана із оголошенням підвищеної ракетної небезпеки, а він у той час знаходився у товариша в гостях, з цих підстав вирішив невідкладно повернутись додому. Під час руху його було зупинено поліцейськими, яким він надав усі документи для перевірки особи, права керування тощо, однак, останніми було висловлено безпідставну вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча він алкоголь не вживав. Він погодився пройти огляд на стан сп`яніння, однак попросив поліцейського надати йому трохи часу, оскільки він хоче отримати юридичну консультацію адвоката. Проте, таке його прохання поліцейським було розцінено як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і він одразу розпочав складати протокол, не надавши йому ( ОСОБА_1 ) можливості скористатись юридичною допомогою.

У свою чергу, захисник особи, яка притягується до відповідальності, заявив клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки його підзахисний не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак просив надати йому деякий час для отримання юридичної консультації із цього питання, що незаконно поліцейським було сприйнято як відмову від проходження медичного огляду. Крім того просив врахувати про існування ряду процесуальних порушень при складанні протоколу, а саме несвоєчасне роз`яснення водію прав за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відсутність письмового направлення на медичний огляд у матеріалах справи, не надання водію можливості звернутись за юридичною допомогою, не вручення протоколу про адміністративне правопорушення тощо. Вказана сукупність порушень, на думку захисника, свідчить про не дотримання належної адміністративної процедури, що повинно мати наслідком закриття провадження у справі.

Проте, незважаючи на таку позицію захисника та ОСОБА_1 , факт вчинення останнім вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №115271 та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до справи.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду, і саме його даними, підтверджується як керування ОСОБА_1 автомобілем, його зупинка поліцейськими у зв`язку з здійсненням руху під час комендантської години, їх пропозиція водієві, за підозрою його перебування у стані сп`яніння, пройти огляд на визначення такого стану на місці зупинки транспортним засобом за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest чи у медичному закладі та поведінка останнього, яка була розцінена саме як відмова від проходження такого огляду.

Зокрема, вказаним відеозаписом, підтверджується неодноразова пропозиція працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд, проте, останній просив їх зачекати ще деякий час, і причин цьому не пояснював. Поліцейські чекали, однак, ОСОБА_1 так огляд і не пройшов і жодних дій щодо цього не вчиняв, а просто затягував час, саме у зв`язку з цим, працівники поліції попередили, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснили наслідки такої відмови, а саме, складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП і як результат, все ж таки склади відносно останнього протокол за вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому, на спростовування апеляційних доводів, апеляційний суд звертає увагу, що п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, тобто, це не є правом особи, яка керує транспортним засобом, а є його обов`язком, який ОСОБА_1 виконано не було, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність та складання протоколу про адміністративне правопорушення, що у даному випадку і відбулося.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що затягування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння жодним чином не вказує на те, що останній був зацікавлений якомога швидше дістатись до укриття, розташованого за місцем проживання, а тому, посилання захисника в цій частині є надуманими та безпідставними.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що факт відмови ОСОБА_1 , як водія, пройти, відповідно до визначеного порядку, огляд на стан сп`яніння, було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що просить захисник в апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Гармаша М.Ю. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.