Справа № 445/31/25 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В. М.
Провадження № 33/811/200/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Галушки В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Галушки В. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 22.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Золочівського районного суду Львівської області від 22.01.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 31.12.2024 о 02 год. 20 хв. у м. Золочів, на вул. Січових Стрільців, 28б, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz G500», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП "Золочівська ЦРЛ", що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 210 від 31.12.2024. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Галушка В. В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис, який не є безперервним та не підписаний електронним цифровим підписом, не містить відомостей про те, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом, відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи проходив огляд в медичному закладі тощо. Звертає увагу, що зупинка транспортного засобу була безпідставною, а копія протоколу про адміністративне правопорушення не вручалась останньому.

Заслухавши доводи захисника Галушки В. В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209234 від 31.12.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.12.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 31.12.2024 року, згідно з яким ОСОБА_2 був направлений для проходження огляду до КНП Золочівська ЦРЛ та у останнього були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №210 від 31.12.2024 року, згідно з яким ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1.609 проміле алкоголю); наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, якими підтверджується факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається матеріалів справи в сукупності, зокрема, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, останні за допомогою проблискових маячків здійснили вимогу про зупинку транспортному засобу марки «Mercedes-Benz G500», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом такого знаходився саме ОСОБА_2 .

В подальшому, після встановлення особи водія та встановлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від чого водій відмовився, однак погодився пройти такий огляд в медичному закладі.

За результатами огляду в медичному закладі було встановлено, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1.609 проміле алкоголю).

При цьому, ОСОБА_2 відмовився від надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, голослівними є доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 було порушення комендантської години, яка запроваджена на території Львівської області згідно з наказом начальника обласної військової адміністрації від 25.02.2022 № 1/22 у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не вручалась копія протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209234 від 31.12.2024 року, з якого вбачається, що останній відмовився від отримання копії такого протоколу.

Наявний в матеріалах справи відеозапис відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Крім того, на відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним та недопустимим доказом, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Золочівського районного суду Львівської області від 22.01.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Галушки В. В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.