П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2025 Справа №607/2058/25 Провадження №3/607/1350/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживає в АДРЕСА_1 , працює медичною сестрою в ДСУ «Тернопільське ОБ СМЕ»,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №621407 від 25.01.2025,25.01.2025 приблизно о 23:00 ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме висловлювала словесні образи, передавлювала рукою горло, нанесла стусана рукою в область обличчя, внаслідок чого завдала шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, чим порушила вимоги п.п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У судовому засіданні 06.02.2025 ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у інкримінованому їй правопорушенні не визнала. Пояснила, що її мамі 89 років, у неї деменція, зараз загострення. Мама постійно її звинувачує, що вона бере її речі. Тоді так само до неї чіплялася, внаслідок чого вона взяла візок, на якому мама пересувається, та відвезла її в кімнату. Також подзвонила сестрі, щоб пожалітися на маму. Після цього до них приїхала поліція. Заперечує, що між ними була сварка. Вона заспокоювала маму, сказала, щоб вона не кричала, оскільки була пізня година.

У судовому засіданні 04.03.2025 ОСОБА_1 пояснила, що ніякого домашнього насильства щодо мами не вчиняла. Надала для ознайомлення оригінал виписки із медичної карти матері та її копію для долучення до матеріалів справи.

В одне із судових засідань судом надсилалася повістка за місцем реєстрації та проживання потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, про її виклик до суду, яку остання отримала особисто, що підтверджується її підписом в рекомендованому повідомленні, однак вона у судове засідання не з`явилася та жодних її клопотань, заяв до суду не надійшло.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зазначити таке:
відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Проте належні та достатні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, у матеріалах справи відсутні.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до матеріалів справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №621407 від 25.01.2025 із додатком до нього;
- рапорт, зареєстрований 25.01.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №3398, згідно з яким 25.01.2025 о 23:00 надійшло повідомлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що заявниці нанесла тілесні ушкодження її дочка, ЕМД потрібна, на запитання заявниця не відповідає, погано чує. Прибувши за вказаною адресою, було виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що її донька ОСОБА_1 вчинила відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, висловлювала словесні образи, передавлювала руками горло, нанесла удар рукою по обличчю. На місці події працювала бригада швидкої допомоги, оглянуто ОСОБА_2 , медиками жодних тілесних ушкоджень виявлено не було, заявниця від госпіталізації чи проходження СМЕ відмовилась. У ОСОБА_2 наявний легкий когнітивний розлад психіки;

- пояснення ОСОБА_1 від 25.01.2025, відповідно до яких вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 25.01.2025 приблизно о 23:00 до кухні приїхала на візку її матір та звинуватила її в тому, що вона забрала її мазь від опіків та заховала або продала її, хоча насправді такого не було. Після чого між ними виникла сварка та вона взяла візок, на якому пересувається матір, та відвезла її в кімнату, приказавши останній закрити рот та не кричати, оскільки пізній час. Словесні образи та погрози матері не висловлювала. В ділянку голови не била. Не шарпала та не штовхала її, а навпаки, заспокоювала її;

- пояснення ОСОБА_2 від 25.12.2024, відповідно до яких 25.01.2025 приблизно о 23:00 її донька ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання, вчинила відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, висловлювала словесні образи, передавлювала руками горло, нанесла удар рукою по обличчю, чим завдала їй шкоди фізичному та психічному здоров`ю;

- копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №334346 від 25.01.2025;

- копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 25.01.2025.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний беззаперечним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

На переконання суду, в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вищезазначеним протоколом фактично лише конкретизоване обвинувачення на підставі попередньо зібраних доказів, приєднаних у справі разом з протоколом.

Щодо долученого до протоколу рапорту, то такий не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки не є належним доказом у справі та відноситься до внутрішніх службових документів.

Форма оцінки ризиків також не є достатнім доказом для ствердження про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, адже це лише оціночний документ, а терміновий заборонний припис виноситься органами поліції за заявою особи, котра себе вважає постраждалою особою від діянь кривдника.

Зміст пояснень ОСОБА_1 свідчить про те, що побутові конфлікти між нею та матір`ю часто мають місце, оскільки остання є особою похилого віку, хворіє, що підтверджується діагнозом з виписки №7749 від 16.12.2020 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 відділення когнітивних розладів, однак побутові конфлікти не можуть розцінюватися судом як домашнє насильство, оскільки в цьому випадку відсутня кваліфікуюча ознака таких дій як їх умисність.
В даній ситуації, коли кожна із сторін, тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпіла, надали пояснення, які за змістом суперечать одні одним, є необхідним підтвердження їх, тобто цих пояснень, іншими доказами.
Вказаного в цій справі не спостерігається.
Так, сама ОСОБА_2 за викликом суду в судове засідання не з`явилася та жодних заяв не подавала суду.
Об`єктивних доказів винуватості ОСОБА_1 працівники поліції не зафіксували, та під час розгляду справи суду не надано.
Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель