ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Колбаска М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 січня 2025 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює техніком у ТОВ «РОМА», за ч.2 ст.130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ

Короткий зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 січня 2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 , 11.11.2024 о 00.34 год. в м. Чернівці по вул. Надрічній, 16, керував транспортним засобом «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився згідно чинного законодавства, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно ч.2 ст.130 КУпАП, вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.06.2024 року у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування свої апеляційних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а факт керування транспортним засобом не підтверджується належними та допустимими доказами.

Зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис розпочинається з моменту, коли правоохоронці підходять до автомобіля, який стоїть припаркований обабіч дороги, та доказів, що вказаний автомобіль рухався, матеріали справи не містять.

Вказує, що після того, як поліцейські підійшли до автомобіля, то одразу заперечив факт керування та вказав, що просто сидів в автомобілі, що узгоджується з показами свідка ОСОБА_3

__________________________________________________________________

ЄУНСС 726/3734/24 Головуючий в І інстанції: Проскурняк І.Г.

Номер справи 33/822/87/25 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Зазначає, що відмовився від проходження огляду, оскільки не був водієм.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутній акт відсторонення водія від керування транспортним засобом, на відеозаписі не зафіксовано, кому був переданий автомобіль.

Також стверджує, що на відеозаписі не зафіксовано факт роз`яснення прав та обов`язків, оголошення змісту протоколу та постанови, не запропоновано отримати копії, не ознайомлено із доказами.

Звертає увагу, що йому інкримінується санкція ч.2 ст.130 КУпАП, однак суд першої інстанції не встановив, коли та на підставі чого його було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому на підставі ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_2 .

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим оскільки строк було пропущено з поважних причин.

Тому з метою забезпечення права ОСОБА_2 на доступ до правосуддя та права на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення даного порушення тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, вірно встановлена судом першої інстанції та підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.06.2024 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і за його вчинення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, тому його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 692976 від 11 листопада 2024 року, ОСОБА_2 цього ж дня о 00.34 год. в м. Чернівці по вул. Надрічній, 16, керував транспортним засобом «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Своїм діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП ( а.с.1).

Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним та допустимим доказом у справі.

Згідно довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, станом на 11 листопада 2024 року громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП ( а.с.7).

Вказане підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року ( а.с.8-9).

Таким чином, всупереч доводам апелянта, працівниками поліції вірно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest» ОСОБА_2 відмовився ( а.с.5).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, у ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не проводився (а.с.4).

Окрім цього, відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських, який долучений до матеріалів справи.

На даному відеозаписі зафіксовано зупинку транспортного засобу «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 за порушення комендантської години.

В ході спілкування та перевірки документів водія, поліцейськими були виявлені та озвучені ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», однак ОСОБА_2 неодноразово відмовлявся. Від пропозиції проїхати в медичний заклад для проходження огляду ОСОБА_2 також відмовився. Свою відмову мотивував тим, що спішить та у нього є свої справи.

При цьому, поліцейськими було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду на нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи є належним та допустимим доказом, оскільки він об`єктивно містить обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає непереконливим та оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

З відеозапису встановлено, що після того як поліцейські підійшли до транспортного засобу, з- за водійського місця вийшов ОСОБА_2 та не заперечував, що керував транспортним засобом і не вказував про те, що за кермом перебувала інша особа.

В подальшому, тільки після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 в ході спілкування з поліцейськими почав стверджувати, що за кермом був інший водій. Іншого водія на місці події поліцейськими встановлено не було. На питання поліцейських щодо водія, його місцезнаходження, ОСОБА_2 почав плутатись і надавати нелогічні відповіді.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на показання свідка ОСОБА_4 , який підтвердив, що саме він керував транспортним засобом.

Вказані доводи апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки з матеріалів справи встановлено, що свідок ОСОБА_3 перебуває у підпорядкуванні ОСОБА_2 , який є його командиром взводу, тому його показання є сумнівними.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що даного свідка не було встановлено поліцейськими на місці події.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутній акт відсторонення водія від керування транспортним засобом.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_2 від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Апеляційний суд зауважує, що нормами КУпАП не передбачено обов`язку поліцейського складати акт відсторонення водія від керування транспортним засобом у разі порушення п.2.5 ПДР.

Доводи апелянта про те, що йому не були роз`яснені його права та обов`язки, є безпідставними.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від надання пояснень згідно ст.63 КУ, що свідчить про обізнаність його з правами.

Посилання на те, що ОСОБА_2 не був ознайомлений з матеріалами справи та не отримував копії документів також є безпідставними, оскільки останній відмовився підписувати будь-які документи, в тому числі і про отримання копії протоколу та інших матеріалів.

Отже, дослідивши вищенаведені докази у своїй сукупності, апеляційний суд вважає, що вони є логічними, послідовними та взаємоузгодженими і поза розумним сумнівом підтверджують факт порушення ОСОБА_2 п.2.5 ПДР, а відтак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на ряд порушень, допущених поліцейськими та судом першої інстанції, однак вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 січня 2025 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.Я. Марчак

[підпис]

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.03.2025 року

(дата засвідчення копії)