Справа № 297/217/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Михайлишин В. М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в розгляді матеріалів, що надійшли з ВІДДІЛУ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, водія автобуса ФОП « ОСОБА_2 », військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Берегівським районним судом Закарпатської області отримано матеріали з ВІДДІЛУ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Розгляд вказаної справи призначено на 05 березня 2025 року.

27 лютого 2025 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів у зв`язку із його перебуванням у військовій частині на службі.

Перевіривши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала розгляд справи у режимі відеоконференції. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають такий порядок проведення судового розгляду, а тому при розгляді заяв про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Згідно ч. 2 цієї статті суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Так, ОСОБА_1 своє клопотання обґрунтовує тим, що він постійно перебуває у військовій частині на службі та не може з`явитись на розгляд справи особисто до суду, тому вважає за доцільне провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Разом з цим, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не доведено належними і допустимими доказами неможливість безпосередньої участі в судовому засіданні. Зокрема, відсутні докази у підтвердження зазначених у клопотанні обставин.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь в режимі відеоконференції, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 268, 277-2, 278, 279 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в розгляді матеріалів, що надійшли з ВІДДІЛУ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН