Справа № 308/2826/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

непрацюючого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 18.02.2025 о 11.20 год. в м. Ужгород, площа Корятовича, 17, керуючи транспортним засобом марки «DAEWO», номерний знак НОМЕР_1 , під час паркування не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 18.02.2025 о 11.20 год. в м. Ужгород, площа Корятовича, 17, керуючи транспортним засобом марки «DAEWO», номерний знак НОМЕР_1 , скоївши ДТП, а саме наїзд на припаркований транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_2 , після чого покинув місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2025 року справи про адміністративні правопорушення №308/2826/25 та №308/2830/25 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст.124 КУпАП об`єднано в одне провадження, присвоєно спільній справі №308/2826/25.

У судовому засіданні 03.03.2025 ОСОБА_1 свою вину за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП визнав, не заперечив обставин викладених у протоколах, при цьому зазначив, що паркуючись зачепив припаркований транспортний засіб, не залишився на місці пригоди, оскільки погано себе почував і спізнювався до лікаря. Просив суворо не карати та призначити мінімальне стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.10а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №250942 та серії ЕПР1 №250962 від 19.02.2025, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.02.2025, в якій зафіксована дорожня обстановка і місце розташування транспортного засобу, пошкодження, підписана учасниками ДТП, та жодних зауважень не містить; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.02.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.02.2025; рапортом інспектора поліції від 18.02.2025.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки такі оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Проаналізувавши та оцінивши вказані докази, вважаю, що такі є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому приходжу до висновку, що в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням характеру вчинених правопорушень, даних про особу правопорушника, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило