Справа № 167/116/25
Номер провадження 3/167/97/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року місто Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Н.В. Шептицька, розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДПС у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої керівником ФГ «Семенюка Миколи Васильовича»,

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

за участі: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Посадова особа ОСОБА_1 керівник ФГ « ОСОБА_2 » не подала податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2024 року (по терміну подачі 20.12.2024 року), чим порушила вимоги п. 49.2, п.п. 49.18.1. п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, визнала і пояснила суду, що звітність не була подана нею вчасно, так як попередній керівник ФГ - ОСОБА_2 захворів і виїхав за кордон на лікування та в той момент передав повноваження на неї, тому вона вчасно не отримала доступу до бази даних, просила суворо не карати. Подала суду додаткові документи ФГ « ОСОБА_2 ».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого: частиною 1 статті 163-1 КУпАП, виходячи з такого.

За диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно п.п. 49.18. п. 49.18.1 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п. 203.1 ст.203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, доведена дослідженим в ході судового розгляду: протоколом про адміністративне правопорушення №14/03-20/04/05 від 22.01.2025 року (ас 4-5), повідомленням №19634/6/03-20-04-05 від 23.12.2024 року (ас 6), актом про результати камеральної перевірки від 23.12.2024 року №35295/03-20-04-05/20127027 (ас 7-9), випискою з ЄДРЮОФОП та ГФ (ас 13, 23), протоколом №3 загальних зборів учасників від 18.10.2024 року (ас 24), протоколом №12/24 загальних зборів засновників/членів ФГ « ОСОБА_2 » від 11.12.2024 року (ас 25-27), довіреністю від 21.11.2024 року (ас 28), структурою власності ФГ « ОСОБА_2 » (ас 29), статутом ФГ « ОСОБА_2 » (ас 30-41), особистими поясненнями ОСОБА_1 .

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 і зазначені документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 , як керівником ФГ « ОСОБА_2 », вимог п. 49.2, п.п. 49.18.1. п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкової звітності з податку на додану вартість за період листопад 2024 року (по терміну подачі 20.12.2024 року), тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує відомості про особу, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, ступінь і визнання вини, відсутність обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розімірі, а також стягнути судовий збір згідно пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Дані вид та розмір адміністративного стягнення будуть необхідними і достатніми для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України « Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605, 60 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч.1 ст.163-1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статтей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України ( ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неподання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Рожищенського районного суду

Волинської області Н.В. Шептицька