Справа № 278/914/25
Номер провадження 3/278/703/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 191 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

За змістом протоколу, 15 лютого 2025 року о 23 годині 05 хвилин ОСОБА_1 ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_2 , чим вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру.

Окрім того, 16 лютого 2025 року о 00 годин 10 хвилин ОСОБА_1 у с. Кодня по вул. Промисловій, 19, Житомирського району перевозив карабін СКС серії НОМЕР_1 без чохла чи спеціального тубуса, чим порушив правила перевезення вогнепальної зброї.

Порушник, будучи повідомлений про дату слухання справи за допомогою повістки, у судове засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, а тому суд, з метою не порушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, розглядає справу за наявними у ній доказами, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Разом із тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні порушенні правил перевезення вогнепальної зброї підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксована факт перевезення порушником карабіну СКС серії ЛР №7464 И без чохла, що не заперечується винним.

З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що у діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, яка передбачає відповідальність особи за порушення правил перевезення вогнепальної мисливської зброї, яка має відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та призначає адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 191 КУпАП.

Водночас щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї дружини суд приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма, домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З письмових пояснень потерпілої та свідка вбачається, що порушник ображав потерпілу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Будь-яких наслідків від протиправних дій порушника вказані докази не містять.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не відображені наслідки у вигляді заподіяння фізичної або психологічної шкоди чи можливості її завдання, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Окрім того, ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року резюмував, що збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

За приписами ч. 1 ст. 256 КУпАП суть адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 має відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діючій редакції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 7 (сім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) грн.

Вогнепальну зброю карабін СКС серії ЛР №7464 И - повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення до виконання в межах трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.

Суддя: