ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/230/25

Провадження № 3/936/149/2025

03.03.2025 селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , непрацюючого, за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

До Воловецького районного суду Закарпатської області надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №285380 від 12.02.2025, старшим офіцером (старшим оперуповноваженим) відділення боротьби з нелегальною міграцією ВБНМ ГОРВ НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_2 , під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного загону, виявлено 12.02.2025 о 19.50 год. громадянина України ОСОБА_1 , який спільно із громадянином України ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в складі групи осіб, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява останнього, згідно якої, такий просив дану справу розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.7 ч.1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Диспозицією частини першої статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

Відповідно до науково-практичного коментаря ст. 204-1 КУпАП - об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

У відповідності до ч.4 ст.2 Закону України «Про Державний кордон України», охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Державний кордон України це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, визначає межі державної території України, просторові рубежі дії державного суверенітету України. Охороною Державного кордону України займається Державна прикордонна служба України.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 перебував у населеному пункті Нижні Ворота (більш ніж за 90 км. від державного кордону) у загальнодоступному громадському місці. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь які посилання або інші відомості які б вказували на те, що громадянам України заборонено перебувати у даному населеному пункті та його околицях. Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий працівниками Державної прикордонної служби України на території населеного пункту Нижні Ворота Мукачівського району, Закарпатської області, який відповідно до Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2021 р. № 890), не відноситься до контрольованих прикордонних районів.

В підтвердження факту незаконно перетинання державного кордону України прикордонною службою крім протоколу про адміністративне правопорушення надано лише довідку про виявлення двох громадян України в АДРЕСА_2 , які жодним чином не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № №285380 від 12.02.2025 зазначено, що ОСОБА_1 «здійснив спробу незаконного перетинання ДКУ у складі групи осіб», однак до протоколу не надано жодного належного чи допустимого доказу на підтвердження того, що останній вчиняв будь-які дії щодо незаконного перетинання державного кордону України у складі групи осіб. Також суддя зауважує, що схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування «Контрольного посту» відділу прикордонної служби, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення, показань свідків, речових доказів чи взагалі будь-яких інших доказів, які б об`єктивно вказували на умисел та вчинення ОСОБА_1 дій спрямованих на перетин кордону, що ставиться йому у провину, суду не надано.

Матеріали адміністративної справи не містять відомостей про наявність знаряддя для перетину державного кордону або наявності будь яких речей в зв`язку з наміром незаконного перетинання державного кордону. Тобто матеріалами адміністративної справи не доведено умислу в діях ОСОБА_1 на перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону у складі групи осіб.

Згідно з приписами ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, який встановлює відповідальність за перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України у складі групи осіб, оскільки наданими суду доказами його винуватість та сам факт незаконного перетинання державного кордону України не доведений і тому в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події та складу адміністративного правопорушення має наслідком закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Пелих О.О.