Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3-зв/733/4/25
Єдиний унікальний №733/427/25
П О С Т А Н О В А

10 березня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня заяву про самовідвід судді Вовченка А.В. по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

установив:

27 лютого 2025 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний вище матеріал розподілений для розгляду судді Овчарику В.М., який 28 лютого 2025 року заявив самовідвід від розгляду вказаної вище справи.

Постановою від 05 березня 2025 року заяву судді Овчарика В.М. про самовідвід задоволено, а справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді для її розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2025 року вказаний вище матеріал розподілений для розгляду судді Вовченку А.В., який 07 березня 2025 року до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП заявив самовідвід, який мотивований тим, що ОСОБА_1 є присяжною Ічнянського районного суду Чернігівської області та залучається до здійснення правосуддя в суді, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України може викликати в учасників процесу, стороннього спостерігача або громадськості сумніви у неупередженості судді Вовченка А.В. при розгляді матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ст. 155-1 ч. 1 КУпАП.

У судове засідання суддя Вовченко А.В. не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що не позбавляє можливості розглянути заяву про самовідвід за відсутності останнього.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до рішення Ічнянської районної ради «Про затвердження списку присяжних Ічнянського районного суду Чернігівської області» № 717-VІІ від 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 є присяжною Ічнянського районного суду Чернігівської області.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону. Частиною сьомою ст. 56 Закону врегульовано обов`язки судді.

Особливістю статусу присяжних, який закріплено в чинному законодавстві є те, що вони під час розгляду і вирішення справ здійснюють повноваження судді.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями КУпАП питання відводів або самовідводів судді у справі про адміністративне правопорушення не врегульоване.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі №2-591/11 зазначила, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на віднесення справ про адміністративні правопорушення до кримінальної сфери судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме норми КПК України.

Згідно приписів статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 29 Конституції України визначено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Інститут відводу (самовідводу) має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення справи.

Норма про відвід (самовідвід) гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи що ОСОБА_1 є присяжною Ічнянського районного суду Чернігівської області та залучається до здійснення правосуддя в суді, в якому Вовченко А.В. обіймає посаду судді, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України може викликати в учасників процесу, стороннього спостерігача або громадськості сумніви у неупередженості судді Вовченка А.В. при розгляді матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви судді Вовченка А.В. про самовідвід.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 246, 283-285 КУпАП, ст. 75-80 КПК України, суд

постановив:

Заяву про самовідвід судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Вовченка Андрія Володимировича по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП (№ 733/427/25, № 3/733/310/25), передати до канцелярії Ічнянського районного суду Чернігівської області для повторного перерозподілу згідно вимог чинного законодавства.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Овчарик