Справа № 462/274/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, паспорт: серія НОМЕР_1 , виданий Личаківським РВ УМВС України у Львівській області, проживає: АДРЕСА_1 , місце праці: директор ПП «Леопольдбуд», юридична адреса: м. Львів, вул. Городоцька, 172

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи директором ПП «Леополіс буд», місцезнаходження якого:

м. Львів, вул. Городоцька, 172, допустив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме здійснено заниження податку на прибуток на суму 1 058 570 грн, податок на додану вартість на суму 608 441 грн у період 2022-2024 рр., чим порушив вимоги

п. 198.1, п. 198.2, п. 198.5 г ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 , повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено, хоча судом вживались заходи для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом надсилання за адресою місця проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності рекомендованою кореспонденцією судової повістки, однак як вбачається із трекінгу поштового відправлення з офіційного вебсайту Укрпошта, судова кореспонденція, яка скеровувалась ОСОБА_1 повернута на адресу суду без вручення адресату у зв`язку із «відсутністю адресата за вказаною адресою». За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, про достовірну обізнаність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про перебування на розгляді в Залізничному районному суду м. Львова справи про адміністративне правопорушення щодо нього, свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, відтак із врахуванням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 163-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 010875 серія ГУ ЛВ

№ 25/13-01-07-02 від 10.01.2025 та Витягом з акта документальної планової виїзної перевірки від 07.01.2025 № 239/13-01-07-02/38008514 про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «Леополісбуд»

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, доведена повністю.

Відтак, із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із встановленими обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесять п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 гривень судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/274/25.

Суддя Б.М. Гедз