Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/526/25
П О С Т А Н О В А

27 лютого 2025 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 (з м.д. АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з м.д. АДРЕСА_1 ) капітаном ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №043306 від 01.02.2025, згідно якого 01.02.2025 о 16 год. 50 хв. на північній околиці н.п. Старі Велідники (до лінії ДК 25 км) прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з співробітниками ПОРВ ( з м.д. н.п. Словечне) було виявлено гр. України ОСОБА_1 в складі групи осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон та виїхати до РБ з метою ухилення від мобілізації, тобто вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Білорусь, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Адвокат Лугинець В.П. надав заперечення щодо неправомірності складення адміністративного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, в якому просить закрити провадження у справі 286/526/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.204-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що адміністративний протокол серії ЧЦП №043306 від 01.02.2025 було складено з порушенням норм чинного законодавства.

Зазначив, що враховуючи фабулу статті 204-1 ч.2 КУпАП, жодного з пунктів ОСОБА_1 порушено не було, оскільки під час його затримання він при собі мав паспорт громадянина України, що засвідчує його особу та надає право вільно пересуватись по території України згідно ст. 33 Конституції України. Доказів того, що він перебуває у будь-якому розшуку правоохоронними органами до матеріалів справи не долучено.

Також, не надано доказів того, що спроба перетину державного кордону здійснювалась поза пунктом пропуску саме по лінії державного кордону, так як затримано його було на відстані 25 км. від державного кордону, що є значною віддаленістю від нього. Крім того, не надано документальних доказів, що спроба перетину кордону була саме в пункті пропуску державного кордону, тобто місце його затримання було не в пункті пропуску.

Одночасно повідомляє суд, що відносно ОСОБА_1 відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 01.02.2025.

В ході проведення досудового розслідування ОСОБА_1 було допитано в якості підозрюваного, де з його показів чітко слідує - «таким чином ми мали завезти людей до с. Нові Велідники, де висадити за територією кладовища вказаного населеного пункту. Далі особи, яких ми перевозили керувалися вказівками ОСОБА_3 самостійно, а саме він корегував їх куди далі і в якому напрямку рухатися. Моя та ОСОБА_4 функція закінчувалася після висадки людей біля кладовища, поблизу с. Нові Велідники», що підтверджується копією протоколу допиту підозрюваного.

02.02.2025 ОСОБА_1 було вручено повідомлення про підозру, згідно якої він підозрюється у сприянні незаконного переправлення групи осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, що підтверджується копією повідомлення про підозру.

Вищевикладені документи підтверджують той факт, що ніякого наміру незаконно перетинати державний кордон України у ОСОБА_1 не було.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину свою не визнав, зазначивши, що він не мав наміру перетину державного кордону України в Республіку Білорусь, оскільки мав лише довезти людей до с. Нові Велідники, де висадити їх за територією кладовища.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Лугинець В.П. в судовому засіданні просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, з підстав викладених в запереченні. При цьому, посилається на відсутність будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 ..

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад), вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», на порушення якої послався в протоколі інспектор прикордонної служби, передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 26.02.2022 №188-р у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28 лютого 2022 року пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю на всій ділянці кордону з РФ, РБ, а також на центральній ділянці українсько-молдовського кордону (Придністров`я).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 22 Закону України "Про державний кордон України", п. 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147, з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

У п. 11 вказаного Положення передбачено, що з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та Закону України «Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

При цьому, згідно з п. 8 Положення громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №043306 від 01.02.2025 документом, що посвідчує особу ОСОБА_1 , був паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 20.01.2023.

У матеріалах справи, що розглядається, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №043306 від 01.02.2025, містяться: рапорт начальника дев`ятої прикордонної застави капітана ОСОБА_5 від 01.02.2025; копія паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 20.01.2023; схема затримання порушника на державному кордоні 01.02.2025; письмове пояснення ОСОБА_1 від 01.02.2025; фотознімки; відеозаписами події, а також довідка щодо проведення первинного опитування від 01.02.2025.

Поряд з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби, в порушення вимог ст.251 КУпАП, не було долучено жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 безпосередньо вчинив будь-які дії, які б свідчили про його мету здійснити спробу перетину державного кордону.

В рапорті начальник дев`ятої прикордонної застави від 01.02.2025 зазначив, що 01.02.2025 о 16 год. 50 хв. перебуваючи у прикордонному наряді «Прикордонний патруль», спільно з офіцерами ІНФОРМАЦІЯ_5 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) поблизу н.п. Старі Велідники, на відстані близько 25000 м від лінії державного кордону України з РБ, було зупинено т/з марки фольксваген р/н НОМЕР_2 під керуванням гр. України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що перевозив осіб для подальшого їх незаконного перетину державного кордону України. В подальшому поблизу залізничної станції н.п. Старі Велідники було зупинено т/з марки Ренж-Ровер р/н НОМЕР_3 , в якому перебувало 6 осіб, а саме: гр. України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , гр. України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 , гр. України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 , гр. України ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 , гр. України ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_10 , гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , які не мали при собі військово-облікових документів та рухалися в бік державного кордону України з РБ для подальшого його незаконного перетину в поза пунктами пропуску для подальшого потрапляння в країни ЄС. Своїми діями вищевказані громадяни порушили вимоги п.8 положення «Про прикордонний режим» затвердженого ПКМУ від 27.07.1998 та вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинили правопорушення, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 202 КУпАП та ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно ОСОБА_1 був зупинений та перевірка документів його здійснювалась на північній околиці н.п. Старі Велідники, що за 25 км до лінії державного кордону України.

Суд відмічає, що сам по собі факт присутності особи у населеному пункті розташованому за 25 км від державного кордону, ніяким чином не доводить умислу цієї особи, направленого на незаконний перетин кордону, а також і факту спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Рапорт же інспектора без наявності інших доказів не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту правопорушення.

Крім того, з довідки щодо проведення первинного опитування від 01.02.2025 вбачається, що 01.02.2025 за інформацією головного оперативно-розшукового відділу 6 прикз, в рамках проведення спільних заходів за КП ч. 2 ст. 332 КК України (розпочате за матеріалами ОРП), спільно з військовослужбовцями НОМЕР_4 прикордонної застави (з м.д. АДРЕСА_2 ) НОМЕР_5 прикордонної комендатури (з м.д. АДРЕСА_1 ), з залученням оперативних співробітників СБУ та НП, на околиці н.п. Нові Велідники Коростенського район, при спробі організації незаконного перенаправлення через державний кордон України було затримано 2-х громадянин України, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Вказані особи здійснювали доставку до лінії ДК на легкових автомобілях марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «Ленд Ровер», реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Республіка Польща) п`ятьох громадян України, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України, їм оголошено підозри та поміщено до ізолятора тимчасового тримання. Розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу відносно фігурантів кримінального провадження заплановано на 03.02.2025.

Тобто, у вказаній довідці зазначено, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме: у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, до протоколу не додано жодного доказу факту вчинення правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 здійснив спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не може бути зроблено на підставі лише протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора прикордонної служби.

Долучене захисником повідомлення про підозру, підтверджує, що ОСОБА_1 2 лютого 2025 року було вручено повідомлення про підозру, згідно якої він підозрюється у сприянні незаконного переправлення групи осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані інспектором прикордонної служби, суд установив, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин та визначення правового врегулювання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 204-1, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець