Справа № 644/129/25
Провадження № 3/644/318/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Костильова О.В.,

особи, яка приятгається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 (а.с. 1).

ОСОБА_1 18.12.2024 о 16 год 07 за адресою: м. Харків, дорога М-03 керував ТЗ Iveco д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме: не працюють зовнішні світлові прилади (правий задній габарит та задні сигнали гальмування). Правопорушення вчинене повторно протягом року, постанова ЕНА 3594448 від 03.12.2024, своїми діями вчинив порушення пунктів 31.3, 31.4.3а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 08.01.2025 справа № 644/129/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 7).

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч.1ст.276КУпАП).

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126,127-1- 129 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (ч.1 ст. 276 КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 199560 від 18.12.2024, ОСОБА_1 18.12.2024 о 16 год 07 хв керував ТЗ за адресою: м. Харків, дорога М-03, що відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, на підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 18.12.2024 о 16 год 07 хв за адресою: м. Харків, дорога М-03, керував, був зупинений співробітниками патрульної поліції, які зазначили про несправність технічного стану ТЗ Iveco д.н.з. НОМЕР_1 , яким я керував, зокрема, що не працюють зовнішні світлові прилади (правий задній габарит та задні сигнали гальмування), а враховуючи, що правопорушення вчинене повторно протягом року, згідно постанови ЕНА 3594448 від 03.12.2024, мною вчинено порушення пунктів 31.1, 31.4.3а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП. ОСОБА_1 вказав, що перед виїздом ТЗ перевіряв, його технічний стан був без вище вказаних порушень, і він не міг їх виявити у процесі руху, крім цього ТЗ Iveco д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , наданого до суду (а.с. 18).

03.03.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшли додаткові пояснення (а.с. 33-47) захисника ОСОБА_1 адвоката Білоголовської Л.А., яка діє на підставі ордеру АХ № 1223876, з яких вбачається, що протокол по відношенню до ОСОБА_1 складено з грубими порушеннями норм чинного законодавства, крім цього визначені співробітниками поліції порушення ПДР не відповідають діям вчиненим ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення визначеного ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Крім цього, адвокат Білоголовської Л.А. просила суд про відкладення розгляду адміністративної справи призначеної на 06.03.2025, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні у Східному апеляційному господарському суді по справі № 922/3007/24 (а.с. 52-62).

Заразом, суд зауважує, що ст. 277 КУпАП регламентує справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

За приписами ч. 2 ст. 38 КУпАПА якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Під час призначення судового слухання по цій справі на 06.03.2025 судом вже було враховано прохання адвоката щодо відкладення справи з 13.02.25 на іншу дату, у зв`язку з її занятістю і інших судових засіданнях (а.с. 23-24), крім цього у судове засідання на 06 березня 2025 року з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд отримав надані захисником Хромих Р.В. додаткові пояснення по суті протоколу та обставин його складення, у зв`язку з цим, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі захисника Хромих Р.В. на підставі наявних доказів у справі та за участю ОСОБА_1 , що не порушить його права.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, враховуючи вище вказане, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності захисника Хромих Р.В., що сприятиме досягненню завдань, визначених ч.1 ст.245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ч. 2 ст. 277 та 38 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи надані на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, судом установлено:

1.з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 19956 від 18.12.2024 складеним стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП вбачається, що 18.12.2024 о 16 год 07 хв за адресою: м. Харків, дорога М-03, ОСОБА_1 керував ТЗ Iveco д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме не працюють зовнішні світлові прилади (правий задній габарит та задні сигнали гальмування). Правопорушення вчинене повторно протягом року, постанова ЕНА 3594448 від 03.12.2024, своїми діями вчинив порушення пунктів 31.1, 31.4.3а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП (а.с. 1).

2.за даними з довідки облікових даних ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с. 3).

3.з рапорту старшого інспектора ВБДР УПП в Харківській області ДПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Кузнецова Д. від 18.12.2024, вбачається, що 18.12.2024 близько 16 год 06 хв а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський, 512 км у складі екіпажу ВБДР Купол-0062, було зупинено ТЗ DAILY д.н.з. НОМЕР_1 технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху. Водієм ТЗ було встановлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП протягом року, що підтверджується постановою ЕНА 359448 від 03.12.2024 (а.с 5);

4.копією постанови серії ЕНА № 359448 від 03.12.2024, підтверджено факт притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП за порушення вимог п. 31.4.7(е) ПДР України, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, брудозахисні фартухи та бризковики (а.с. 4);

5.за інформацією з відеофайлів № 475943 відеозапису наданого на оптичному диску з нагрудної камери поліцейського вбачається таке: час запису 00:11 01:26 - зафіксовано факт керування ТЗ та причину зупинки; 04:45 05:45 повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено адміністративний протокол та роз`яснено його процесуальні права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; 23:01 28:08 ознайомлення ОСОБА_1 з протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 199560, роз`яснено, що розгляд справи відбудеться в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова ( а.с. 2).

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі за текстом - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Закону №580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію з відеозапису як речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення, а притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що у протоколі серії ЕПР1 № 199560 від 18.12.2024 міститься посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, зокрема вказано нагрудну камеру № 475943, що не суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а оскільки є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, отже це є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказане, суд критично ставиться до тверджень захисника Хромих Р.В. щодо неналежності відеофайлу 475943 відеозапису наданого на оптичному диску АЛ 13242 ЕПР 1 199560 з нагрудної камери поліцейського № 475943, на який здійснено посилання у протоколі ЕПР 1 № 199560 від 18.12.2024

Крім цього, суд не бере до уваги доводи захисника щодо відсутності підстав для зупинки ТЗ Iveco д.н.з. НОМЕР_1 та неповідомлення їх ОСОБА_1 , оскільки ці доводи спростовуються інформацією з відеофайлу № 475943, де вбачається, що зафіксовано факт керування ТЗ з несправними сигналами гальмування (стоп-сигнал) та правим заднім габаритним ліхтарем, що згідно розділу 2 п. 1 ч. 1 ДСТУ 3649:2010 перевіряється візуально співробітниками поліції, зафіксовано у встановленому законом порядку, та відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17. А час запису 00:11 01:26, доводить безпосереднє повідомлення причини зупинки ОСОБА_1 .

Разом з тим ОСОБА_1 і на відеозапису та безпосередньо під час надання пояснень у суді визнав, що дійсно в автомобілі під його керуванням не працювали задні сигнали гальмування, а відтак ця обставина доказуванню не підлягає.

Заразом, суд зауважує, що встановлене співробітниками УПП в Харківській області в діях ОСОБА_1 порушення не відповідає підпунктів а п. 31.4.3. ПДР України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року

№ 3353-XII (надалі за текстом Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі за текстом ПДР).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 грудня 2010 року № 630 затверджений національний стандарт України з наданням чинності з 01 липня 2011 року ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (надалі за текстом - ДСТУ 3649:2010).

ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспорті засоби», «Вимоги до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки», затверджений наказом Держспоживстандарту України від 26.11.2012 № 710 закріплено, що ці вимоги застосовуються під час перевірки технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю, а також автомобільними перевізниками, суб`єктами господарювання, які надають послуги з технічного обслуговування, ремонту КТЗ, в тому числі і на КТЗ категорії N2, до яких відносяться транспортні засоби, що застосовуються для перевезень вантажів, та максимальна маса яких не перевершує 3,5 тонни.

ПЗС прилад зовнішній світловий (п. 3 п.п. 6 розділ 1 ДСТУ 3649:2010).

Відповідно до п. 5 ДСТУ 3649:2010 фари, передні та задні габаритні ліхтарі, бічні габаритні ліхтарі, контурні вогні та денні ходові вогні, стоп-сигнали, покажчики повороту та аварійний сигнал, передні протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі, ліхтарі заднього ходу, ліхтарі освітлення заднього номерного знака, світловідбивачі, видимі (світловідбивні) позначки та маркувальні таблички, сигнальні індикатори, обов`язкові для приладів зовнішнього освітлення перевіряєтюся візуально, а за необхідності перевіркою функціонування шляхом вмикання та з використанням відповідного обладнання.

Згідно з п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 кількість, колір та наявність приладу зовнішнього світлового на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, зокрема: сигнали гальмування (стоп-сигнал) у кількості два або чотири основних червоного кольору, а також два або чотири задні габаритні ліхтарі червоного кольору (…).

За приписами п. 31.1. ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Вимогами п. 31.4.3а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: (…) якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що несправність правого заднього габариту та задні сигнали гальмування, зокрема коли не горить лампа ліхтаря правого заднього габариту та лампи стопу-сигналу сигналу гальмування не передбачена п. 31.4.3а ПДР, оскільки заборона подальшого руху транспортних засобів, у яких непрацюючі габаритні ліхтарі в нічний час доби передбачена п. 31.6б ПДР України, а наявність несправності ламп стопу-сигналу сигналу гальмування не забороняє експлуатацію транспортного засобу згідно вимог п.31.6 ПДР.

Відповідно до п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до вимог п.31.6 ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю;

б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;

в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма;

г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.

Отже, виявлена несправність стоп-сигналу автомобіля не віднесена приписами п.31.6 ПДР до переліку випадків, коли подальший рух несправних транспортних засобів взагалі заборонено.

У силу приписів п.9.3 ПДР у разі відсутності або несправності сигналів гальмування такий сигнал подається лівою або правою рукою, піднятою вгору. Звідси, за наявності несправності заднього стоп-сигналу не забороняється експлуатація такого транспортного засобу. Водночас, водій повинен вжити заходів для її усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п.9.9 і 9.11 цих Правил.

У дослідженій судом ситуації ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в якому не працювали задні стоп-сигнал; вказана несправність не забороняла рух автомобіля взагалі (п.31.6 ПДР), в свою чергу у суда відсутні докази умисної та тривалої експлуатації несправного автомобіля. ОСОБА_1 , який не вживав заходів для усунення цих несправностей.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за ч. 4 ст.121КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до положень ст.35 КУпАП повторним визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, при повторності тотожних правопорушень, кожне з них має власну суб`єктивну сторону, зокрема, самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого правопорушення.

Об`єктом цього виду правопорушень є суспільні відносини, які складаються у сфері безпеки дорожнього руху. Головним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок керування всіма видами автомобілів, тракторів, інших самохідних машин, трамваїв і тролейбусів, мотоциклів та іншими транспортними засобами і користування ременями безпеки або мотошоломами. Додатковим безпосереднім об`єктом є життя, здоров`я та майнові права фізичних і юридичних осіб.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, полягає у порушенні водіями транспортних засобів, які підлягають проходженню обов`язкового технічного контролю, правил проходження такого контролю. Недотримання правил проходження обов`язкового технічного контролю виявляється безпосередньо у протиправній бездіяльності водіями, які керують цими транспортними засобами на законних підставах.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень передбачених ч. 1-3 цієї статті.

Суб`єктами правопорушення за ст. 121 КУпАП можуть бути власники транспортних засобів та інші особи, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ст. 121 КУпАП характеризується умислом або необережністю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що водій притягався до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП, що підтверджується копією постанови серії ЕНА № 359448 від 03.12.2024 (а.с. 4), відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції на 24 хв запису, а також безпосередньо під час надання пояснень суду ОСОБА_1 визнає факт повторного притягнення до адміністративної відповідальності та оплатою штрафу за ч. 1 ст. 121 КУпАП згідно постанови ЕНА № 359448, отже факт повторності вчинення вказаного правопорушення суд вважає підтвердженим.

Захисник Хромих Р.В. вказує, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу Ман, н/з НОМЕР_4 , він працює далекобійником, транспортний засіб наданий йому для виконання робочих завдань, він користується ним в тому технічному стані, в якому отримує. Однак суд не бере до уваги дані твердження, оскільки зазначене не може бути правовою підставою для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки, з аналізу частин 1, 4 ст. 121 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом, що має несправності (…) настає для водія. Крім того, відповідно до вимог ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху кожен водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху (п. п. 2.3 а, б, д ПДР України).

Заразом, суд бере до уваги, що у розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому, враховуючи наведене вище, а також, що в діях ОСОБА_1 порушення зазначене у протоколі ЕПР 1 № 199560 не відповідає підпункту а п. 31.4.3. ПДР України, і без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи по суті є неможливим. З цих же підстав суд дійшов переконання щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП. З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Згідно зі ст.19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ця норма розповсюджується як на співробітників поліції, так і на суддів.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У контексті оцінки доводів захисника Хромих Р.В. суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (Заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд дійшов переконання, що ключові аргументи пояснень та доводів захисника Хромих Р.В. щодо порушень визначених у протоколі ЕПР 1 № 199560 та порядку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримали достатню оцінку.

Отже, враховуючи викладене вище, суд не вбачає наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 4 ст. 121, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 121 КпАП України на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д. Паляничко