Номер провадження: 33/813/708/25
Номер справи місцевого суду: 511/206/25
Головуючий у першій інстанції Бобровська І.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Кірічок Віталія Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 14.02.2025 року за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний Суд», захисник ОСОБА_1 адвокат Кірічок Віталій Вікторович подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про існування оскаржуваної постанови стороні захисту стало відомо 05.02.2025 року, адже судом першої інстанції не здійснювались заходи щодо виклику ОСОБА_1 до суду. 05.02.2025 року захисник звернувся до суду першої інстанції із заявою про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та 07.02.2025 року скановані матеріали справи надійшли на електронну пошту захисника.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова Роздільнянського районного суду Одеської області у даній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП ухвалена місцевим судом 21 січня 2025 року, а апеляційна скарга захисником апелянта подана до суду 14.02.2024 року.

Тобто, вбачається, що апеляційна скарга на постанову суду подана скаржником до суду з порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

З тексту оскаржуваної постанови виходить, що ОСОБА_1 у судове засідання, призначене у справі, до суду першої інстанції не з`явився.

Між тим, матеріалами справи встановлено, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 292606 від 19 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 під розписку був повідомлений інспектором прикордонної служби, що розгляд адміністративної справи за даним протоколом відбудеться в Роздільнянському районному суді Одеської області 21 січня 2025 року о 10:00 год.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 19.01.2025 року, яка міститься в матеріалах справи, останній просить суд розгляд справи здійснити без його присутності, оскільки про розгляд справи на 21.01.2025 року о 10:00 год. був повідомлений та просить копію постанови направити на його електронну пошту.

З практики ЄСПЛ виходить, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Також, як вбачається з аналізу рішень ЄСПЛ, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Ставлячи питання про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, скаржник зазначає, що про існування оскаржуваної постанови стороні захисту стало відомо 05.02.2025 року, адже судом першої інстанції не здійснювались заходи щодо виклику ОСОБА_1 до суду.

Однак, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки останнім було подано заяву про розгляд справи за його відсутність. Крім того, як вбачається з договору про надання правничої допомоги № 46, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кірічок В.В., датований 04 жовтня 2024 року. Тобто, враховуючи дату укладеного договору про надання правничої допомоги, достеменно знаючи, про розгляд справи в суді першої інстанції, у ОСОБА_1 була можливість скористатись правовою допомогою реалізувавши право на апеляційне оскарження в строк передбачений ст. 294 КУпАП.

За таких підстав, враховуючи пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення, приймаючи до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, апеляційний суд констатує, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не підтверджуються матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд в даній справі не вбачає поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року, а тому приходить до висновку, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Кірічок Віталію Вікторовичу слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Кірічок Віталія Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кірічок Віталія Вікторовича на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе