Провадження № 33/801/239/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шидловський О. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної митної служби України на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2025 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучений на підставі протоколу про порушення митних правил №0204/40100/24 від 23.05.2024 року товар, а саме: 4 (чотири) комплекти верстатів для обробки різних матеріалів шляхом видалення матеріалу за допомогою лазерного променя: Оптоволоконний лазерний верстат для різання металу A3-GB 3000 Вт, джерело лазера Bodor Power, розмір столу 3000 х 1500 мм., в розібраному стані - 4 комплекти з серійними №№ , , , . Верстати в комплекті мають систему повітряного охолодження з можливістю застосування додаткового водяного охолодження чи підігріву з заводськими №№ 290803, 290733, 290859, 290276, які зберігаються на складі Вінницької митниці, повернуто за належністю законному власнику або володільцю.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що митним органом не надано жодних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 були вчинені дії, що призвели до умисного незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про недекларування товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а також, що митним органом не надано жодних даних про те, що незаявлення точних та достовірних відомостей про наявність холодоагенту у задекларованому товарі, виявленому під час митного огляду, про які декларант не знав і не міг знати при складанні ЕМД №24UA22U0 від 16.05.2024 року, вплинуло на зміну розміру митних платежів або сприяло уникненню заходів нетарифного регулювання (ліцензування).

При цьому, суд також вказав, що ОСОБА_1 зазначив у митній декларації відомості про товар відповідно до товаротранспортних документів, чим виконав вимоги щодо Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 651 (в редакції наказу МФУ від 23.09.2022 року № 296) від 30.05.2012 року, зареєстрованого в МЮУ 14.08.2012 року за № 1372/21684, а тому неправомірність дій останнього судом не встановлена.

Не погодившись з такою постановою суду, представник Вінницької митниці Державної митної служби Цибко А.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняту нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил в розмірі 3 482 784 гривень 80 копійок із конфіскацією в дохід держави вилученого товару.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що під час митного контролю встановлено, що у митній декларації ЕМД № 24UA22U0 від 16.05.2024 року декларантом не заявлено точних та достовірних відомостей про товар № 1, а саме у графі № 31 про наявність фторованих парникових газів, а також в графі № 44 заявлено про відсутність фторованих парникових газів. Зазначені дії безумовно мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України.

Також зазначає, що під час розгляду справи ОСОБА_1 було підтверджено, що йому було відомо про те, що вищевказані агрегати заправлялись холодоагентом для здійснення тестових приймально-здавальних випробувань перед переміщенням через митний кордон України, а отже ОСОБА_1 розумів, що в даному товарі наявний холодоагент, для переміщення якого, в такому випадку, потрібно отримати ліцензію, проте з невідомих причин декларант не вчинив дій щодо перевірки наявності в товарі холодоагенту, що передбачено ст. 266 МК України.

Крім того, скаржник не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо того, що докази вини ОСОБА_1 ґрунтуються на сумнівах та припущеннях, оскільки під час здійснення митного контролю та митного огляду шляхом здійснення замірів технічним засобом газоаналізатором в охолоджувачах до верстатів з серійними номерами , , , встановлено наявність у кожному холодоагенту, який ідентифікований як дифторметан « НОМЕР_1 », що підтверджується актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 20.05.2024 року.

Що стосується тверджень, що працівниками митниці не надано ОСОБА_1 можливості провести незалежним експертом відповідне дослідження, то скаржник зауважує, що ні ОСОБА_1 , ні директор підприємства-одержувача товару до митного органу не звертались із такими заявами.

Отже, представник Вінницької митниці переконана, що матеріалами справи у повному обсязі доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

У судовому засіданні представник Вінницької митниці Стрекалова В.Д. підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просила апеляційну скаргу задовольнити.

При цьому, ОСОБА_1 у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, без змін.

Апеляційний суд згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги та необхідності скасування постанови суду першої інстанції з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За приписами ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до диспозиції ст. 472 МК України, адміністративна відповідальність осіб передбачена за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Вищезазначених положень закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги представника митниці є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

За змістом ст. 257 МК України встановлено перелік відомостей про товари, які вносяться декларантом до митної декларації, у тому числі у вигляді кодів, зокрема відомості про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД; відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; тощо.

З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2024 року до Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці надійшла службова записка митного поста «Вінниця» від 21.05.2024 року № 28-01/28-01-11/4418 відповідно до якої 16.05.2024 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Вінниця» за ЕМД № 24UA22U0 в режимі ІМ 40 ДЕ до митного оформлення особою уповноваженою на роботу з митницею ПАТ "ВІННИЦЬКИЙ ЗАВОД "МАЯК" громадянином ОСОБА_1 подано товари:

Товар № 1 «Верстати для обробки різних матеріалів шляхом видалення матеріалу за допомогою лазерного променя: Оптоволоконний лазерний верстат для різання металу АЗ-GB 3000 Вт, джерело лазера BodorPower, розмір столу 3000 х 1500 мм., в розібраному стані - 4 комплекти. Верстати мають систему повітряного охолодження з можливістю застосування додаткового водяного охолодження чи підігріву. В будові верстатів відсутні елементи, що містять озоноруйнівні речовини. Торгівельна марка: "BODQR". Країна виробництва: CN Виробник: BODOR INC». Заявлена фактурна вартість товару складає 88000 доларів США. Заявлений код товару згідно УКТЗЕД .

Товар № 2 «Машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання: Ручний лазерний апарат з подачею дроту BW-1500, 1500Вт, джерело лазера BodorPower - 6 комплектів. Торгівельна марка: "BODOR". Виробник: BODQR INC. Країна виробництва: IN». Заявлена фактурна вартість товару складає 25000 доларів США. Заявлений код товару гідно УКТЗЕД .

Під час здійснення митних формальностей спрацювала система АСУР, якою сформовано необхідність виконання форм митного контролю:

-203-1 «Проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації».

-901-1 «Застосування технічних засобів митного контролю».

-911-1 «Здійснення фото - та/або відео фіксації виконання митних формальностей».

Під час митного огляду товару № 1 встановлено, що він являє собою верстати для обробки різних матеріалів шляхом видалення матеріалу в кількості 4 шт. з інвентарними номерами 500068108, , , , в частково розібраному стані для зручності транспортування. У складі верстатів наявні системи повітряного охолодження з можливістю застосування додаткового водяного охолодження чи підігріву. При розкритті охолоджувачів виявлено компресори, радіатори, які з`єднані мідними трубками у закритій системі. На трубках охолоджувачів наявні клапани для заправлення систем охолоджуючою рідиною. На самих охолоджувачах наявне маркування «R32». При подальшому огляді було залучено фахівців сектору ТЗМК митниці з відповідним технічним засобом митного контролю - газоаналізатора (аналізатора холодоагенту) Neutronics Ultima ID Pro, інвентарний номер B10143Q061, серійний номер RA 0048753. За результатами застосування газоаналізатора в охолоджувачах до верстатів з серійними номерами , , , встановлено наявність у кожному холодоагенту, який ідентифікований як дифторметан «R32» IFC-32, ГФВ-32, без будь яких домішок, у складі 100%.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про рулювання господарської діяльності з озоноруйнівними речовинами та фторованими ринковими газами» - фторовані парникові гази будь-які речовини, зазначені в додатку 2 до цього Закону, які існують самостійно або в суміші, первинні, рекуперовані, регенеровані або оброблені для рециклінгу чи їх ізомери, та мають потенціал глобального потепління вище нуля.

Додатком № 2 до Закону України «Про регулювання господарської діяльності з озоноруйнівними речовинами та фторованими ринковими газами» передбачено, що речовини з позначенням HFC-32 відноситься до переліку фторованих ринкових газів із 100-річним потенціалом глобального потепління.

Як визначено додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 року № 1402 «Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2024 рік», - речовина: «Дифторметан ГФВ 32» відноситься до переліку контрольованих речовин (озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів), експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню.

Відповідно до додатку № 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 року № 1402, товари заявлені за кодом 8456 згідно УКТ ЗЕД «Верстати для обробки різних матеріалів шляхом видалення матеріалу за допомогою лазерного або іншого світлового чи фотонного променя, ультразвукових, електрозарядних, електрохімічних, електронно-променевих, іонно-променевих або плазменно-дугових процесів; водоструминні різальні машини), експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню. У примітці до додатку № 3 зазначено, що ліцензії на експорт (імпорт) товарів та обладнання, зазначених у цьому додатку, що містять контрольовані речовини (озоноруйнівні речовини та фторовані парникові гази), видаються на виконання положень Монреальського протоколу про речовини, що руйнують озоновий шар, на підставі погодження на імпорт/експорт контрольованих речовин, товарів та обладнання, що надається Міндовкілля в установленому зазначеним Міністерством порядку.

Особою, уповноваженою на декларування товарів, на підставі п. 8 ч. 8 ст. 257 та ч. 3 ст. 335 МК України, внесені відомості до графи № 44 митної декларації № 24UA22U0 про те, що у товарі № 1 відсутні озоноруйнівні речовини та фторовані парникові гази (код документа «5216» - «Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про відсутність озоноруйнівних речовин та уторованих парникових газів у товарах»). Також в графі № 44 митної декларації відсутні відомості про наявність відповідної ліцензії. Таким чином, під час митного контролю встановлено, що у ЕМД № 24UA22U0 від 16.05.2024 року декларантом не заявлено точних та достовірних відомостей про товар № 1, а саме у графі № 31 про наявність фторованих парникових газів, а також в графі № 44 заявлено про відсутність фторованих парникових газів.

Отже, особою уповноваженою на роботу з митницею ПАТ "ВІННИЦЬКИЙ ЗАВОД МАЯК" громадянином ОСОБА_1 не заявлено у митній декларації № 24UA22U0 за встановленою формою точних та достовірних відомостей, які підлягають обов`язковому декларуванню, а саме: наявність у товарі № 1 (верстати для обробки різних матеріалів шляхом видалення матеріалу за допомогою лазерного променя: оптоволоконні лазерні верстати для різання металу АЗ-GB З3000Вт, джерело лазера Вodor Power, розмір столу 3000х1500 мм в розібраному стані, всього 4 комплекти з серійними №, , , фторованого парникового газу «R32» Дифторметану ГФВ 32 (HFC-32)), що включений до Переліку контрольованих речовин, який стверджений постановою КМУ від 27.12.2023 року № 1402 «Про затвердження переліків товарів, депорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2024 рік».

З огляду на викладене, апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується наступними дослідженими під час розгляду справи доказами:

- протоколом про порушення митних правил № 0204/40100/24 від 23.05.2024 року, в якому викладені обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив правопорушення (а.с. 2-6).

- митною декларацією ІМ 40 ДЕ № 24UA22U0 від 16.05.2024 року, відповідно до якої декларантом ОСОБА_1 було вказано ввезений товар без зазначення вмісту озоноруйнуючих речовин (а.с. 7-8);

- актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 20.05.2024 року до митної декларації ІМ 40 ДЕ № 24UA22U0, згідно з яким під час застосування газоаналізатора виявлено наявність холодоагентів в охолоджувачах, які входять до складу верстатів (а.с. 12).

Разом з тим, надаючи правову оцінку вищенаведеним доказам, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

У цій справі характер об`єктивних обставин, які мають значення для правильного її вирішення можливо достовірно встановити із залученням особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, тому такі обставини підлягають доказуванню певними засобами доказування, в даному випадку висновком експерта.

Разом з тим, для спростування вищевказаних порушень під час декларування митних товарів та повноти судового розгляду, клопотання про проведення судової експертизи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не подавала.

За таких умов, підстав ставити під сумнів факт наявності у товарі № 1 фторованого парникового газу (холодоагенту, який ідентифікований як дифторметан «R32»), у суду немає.

При цьому, частиною 2 ст. 266 МК України унормовано, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів, що у свою чергу, забезпечує можливість декларанта з`ясувати усі необхідні відомості про товар та вжити відповідні заходи для отримання ліцензії на імпорт товарів, оскільки товари заявлені за кодом 8456 УКТ ЗЕД та які містять контрольовані речовини підлягають ліцензуванню при імпорті (додаток 3, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2023 № 1402).

Вчинення дій, визначених ч. 2 ст. 266 МК України, є правом декларанта, яке кореспондується із обов`язком здійснити декларування товарів у відповідності до установленого порядку. Відтак, невчинення таких дій є свідомим волевиявленням декларанта з усвідомленням можливих наслідків.

В даному випадку, ОСОБА_1 міг скористатися своїм правом на здійснення фізичного огляду та в подальшому не допустити неналежне декларування, що призвело до порушення митних правил, однак цього не вчинив.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що з правової точки зору диспозиція ст. 472 Митного кодексу України передбачає настання певних негативних наслідків внаслідок недекларування товару, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар повинно призвести, зокрема до неправомірного звільнення від сплати митних платежів, зменшення їх розміру або іншого негативного наслідку, оскільки склад правопорушення, передбачений ст. 472 є формальним, а відтак, встановлення факту недостовірності, тобто неповноти заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, не передбачає наявності ухилення від сплати чи зменшення митних платежів, і є достатнім для кваліфікації правопорушення саме за цією статтею МК України.

Висновки місцевого суду про те, що у ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення не можна визнати обґрунтованими, оскільки суд їх належним чином, з посиланням на докази, не мотивував. Крім того, враховуючи положення ст. 472 МК України, відсутність умислу не звільняє декларанта від обов`язку належним чином відобразити у декларації товар, який перевозиться, що саме по собі передбачає необхідність огляду товару або вчинення будь-яких інших дій, спрямованих на правильне відображення у декларації товару, а відтак не спростовують обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, та наявність задекларованого у митній декларації товару із недостовірними відомостями.

Доводи ОСОБА_1 щодо оформлення товарів відповідно до їх супровідних документів та права, а не обов`язку декларанта щодо перевірки відповідності таких даних перед декларуванням, суд не може брати до уваги, оскільки саме декларант несе повну відповідальність за відомості, внесені у декларації, та при цьому невідповідність заявленого та фактично переміщуваного товару є явною та очевидною.

Згідно із ч. 4 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до графи № 54 митної декларації, відповідальною особою за заявлення у митній декларації ЕМД №24UA22U0 від 16.05.2024 року відомостей про товар є декларант ОСОБА_1 , який, відповідно до вимог ст. 266 МК України, несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 дійсно вчинив дії, що призвели до незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню, у разі переміщення через митний кордон України, з метою уникнення заходів нетарифного регулювання, а саме ліцензування.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення, враховуючи вищевикладене, дані про особу та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, суд доходить висновку про необхідність накладення стягнення, передбаченого санкцією ст. 472 МК України у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару з конфіскацією товару.

За змістом ст. ст. 519, 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються, зокрема з видатків на зберігання товарів, які відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до довідки про витрати митниці у справі про порушення митних правил обрахована вартість за зберігання товару становить 17 грн.

Також з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України (ч. 5 ст. 529 МК України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову (п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП).

Керуючись ст. 247, ст. 294 КУпАП, ст. 467, 472, ч. 5 ст. 529 МК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної митної служби України задовольнити, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2025 року скасувати та прийняти нову.

Визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил в розмірі 3 482 784 гривень 80 копійок із конфіскацією в дохід держави вилученого товару, а саме: «Верстати для обробки різних матеріалів шляхом видалення матеріалу за допомогою лазерного променя: Оптоволоконний лазерний верстат для різання металу A3-GB 3000 Вт, джерело лазера Bodor Power, розмір столу 3000 х 1500 мм, в розібраному стані - 4 комплекти з серійними №№ , , , . Верстати в комплекті мають систему повітряного охолодження з можливістю застосування додаткового водяного охолодження чи підігріву з заводськими №№ 290803, 290733, 290859, 290276, код товару згідно УКТЗЕД », який зберігається на складі Вінницької митниці.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Вінницької митниці Держмитслужби витрати пов`язанні із зберіганням вилученого товару в розмірі 17 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: О. В. Ковальчук