Справа № 461/8333/24 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/80/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 грудня 2024 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Відповідно до постанови суду, водій ОСОБА_2 , 04.10.2024 о 11 год 00 хв., у м. Львові на вул. Євгена Коновальця,105, керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5» н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Євгена Коновальця, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати Дорогу», не надав переваги в русі трамваю «Татра» КТ- 4СУ номер 1108, під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення . Внаслідок ДТП транспортний засіб і трамвай отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Вказує про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142525 від 04.10.2024 не відповідає формі визначеній законом, а отже і не може вважатись Протоколом про адміністративне правопорушення в розумінні КУпАП, а тому не може слугувати доказом події та складу адміністративного правопорушення і є недопустимим доказом.

Зауважує, що супутньою причиною ДТП стали недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, однак про зазначене не було взято до уваги ні патрульними поліцейськими, оскільки вони не зазначили про це в схемі ДТП та не склали адміністративні матеріали за ч. 4 ст. 140 КУпАП, ні судом, який поклав схему ДТП в основу обвинувачення.

Зазначає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , захисник адвокат Джох Р.В. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.

Відкладаючи справу, суд сприяв у реалізації права на участь у судовому засіданні, однак таким правом учасники справи не скористались. Тому згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає за необхідне провести розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка заперечила проти апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142525 від 04.10.2024 (а.с.1); схемою місця ДТП, в якій зазначено розміщення автомобілів та характерні ознаки пошкоджень(а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.5); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 (а.с.4) та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142525 від 04.10.2024 у вину ОСОБА_2 поставлено те, що він 04.10.2024, о 11 год 00 хв, у м. Львові, на вул. Євгена Коновальця,105, керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5» н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Євгена Коновальця, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати Дорогу», не надав переваги в русі трамваю «Татра» КТ- 4СУ номер 1109, під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення . Внаслідок ДТП транспортний засіб і трамвай отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142525 від 04.10.2024 обставини стверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.2), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце у місті Львові на вулиці Євгена Коновальця і вулиці Житомирська, внаслідок якої автомобіль марки «Audi Q5» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження переднього лівого крила, передньої лівої дверки, лівого дзеркала заднього виду,переднього лвого колісного диска,бампера переднього з лівої сторони, розбите ліве скло на передній водійській дверці, натомість трамвай «Татра» КТ- 4СУ номер 1109 отримав пошкодження фарбового покриття на передньому бампері, вм`ятина спереду з правого боку.

Дана схема місця ДТП складалася в присутності водія автомобіля марки «Audi Q5» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а також водія трамвая «Татра» КТ- 4СУ номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 та підписана останніми без жодних застережень.

На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на такій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.

У своїх письмових поясненнях від 04.10.2024 ОСОБА_2 не заперечив, що 04.10.2024 мало місце ДТП за його участі. У письмових поясненнях від 04.10.2024 ОСОБА_1 підтвердила обставини ДТП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що саме водій автомобіля марки «Audi Q5» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів.

Щодо доводів апелянта про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування усіх обставин справи, а відтак у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно з вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

З аналізу норми КУпАП вбачається, що порушення Правил дорожнього руху, яке мало наслідком пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_2 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, що мали значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною, спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків судді та не спростовують встановлені судом обставини ДТП, а тому підстави для скасування постанови судді першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук