Справа № 154/1112/24 Провадження №33/802/60/25 Головуючий у 1 інстанції:Лутай А. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

секретарів судового засідання - Богдан Л.М., Хомік В.О.,

захисників ОСОБА_1 - Чеботарьової Ю.В., Лесика С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Давидова В`ячеслава Олександровича на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.12.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071340 від 14.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 14.03.2024 року о 00:25 годині на автошляху Н-22 18 км Володимир - Луцьк керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду захисник подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та ухваленою з порушенням норм процесуального права. Вказує, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Просить постанову скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисники не заперечували щодо продовження слухання справи у відсутності їх довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071340, складеним 14.03.2024 року о 00:56 годині інспектором СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Плевако В.М., згідно якого 14.03.2024 року о 00:25 годині на автошляху Н-22 18 км Володимир - Луцьк водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився;

- рапортом помічника чергового Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Захарчука В.Р. від 14.03.2024 року, згідно якого 14.03.2024 року о 01:05 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.03.2024 року о 01:04 годині за адресою: Володимирський район, місто Володимир, вулиця Луцька, Барєр 13-а, було зупинено автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням військовослужбовця ОСОБА_1 , який має явні ознаки алкогольного сп`яніння;

- рапортом ДОПСП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Музького Артема від 14.03.2024 року, відповідно до якого 14.03.2024 року близько 00:25 години, ним був зупинений військовослужбовець ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.03.2024 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які містяться на CD-R диску, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів та в закладі охорони здоров`я.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Зокрема з відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, не вказував, що автомобілем керувала інша особа.

Крім того з рапорту ДОПСП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Музького Артема від 14.03.2024 року вбачається, що 14.03.2024 року близько 00:25 години, ним був зупинений військовослужбовець ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння

Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи із нагрудних боді-камер поліцейських не дають суду підстав вважати, що було втрачено відомості, які могли б суттєво вплинути на розгляд даної справи. Таким чином відсутність безперервного відеозапису, на що посилається захисник, жодним чином не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки сторона захисту не довела, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом, спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про те, що після встановлення працівниками поліції, що водій є військовослужбовцем, дії поліції мали відбуватися в рамках системного аналізу вимог ст.ст.266, 266-1 КпАП України, а саме огляд на стан сп`яніння проводитися працівниками спецструктури - ВСП, то вони не є спроможними виходячи із наступного.

Так, за змістом ст.266-1 КпАП України огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст.266-1 КпАП України огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як вбачається із відеозапису події на DVD диску, що в ході спілкування працівників патрульної поліції з водієм ОСОБА_1 було встановлено, що останній являється військовослужбовцем. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були перелічені водієві та було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відмовився.

Як було встановлено, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції поза межами території будь-якої військової частини та не надав відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля під його керуванням він виконував обов`язки військової служби.

Також матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань.

Тобто, у даному випадку, ОСОБА_1 не керував військовим транспортним засобом, а керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , і тому працівники поліції діяли на підставі п.1 ч.1 ст.255 КпАП України, де зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КпАП України). Працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно ч.2 ст.266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КпАП України передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись. Отже, доводи сторони захисти з цього приводу є безпідставними.

Не знайшли свого підтвердження й доводи сторони захисту про те, що працівники поліції при його зупинці, пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та складенні адміністративних матеріалів діяли не у спосіб, передбачений законодавством, оскільки це повністю спростовується відеозаписом, який підтверджує, що працівники поліції діяли цілком у законний спосіб.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме - у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Давидова В`ячеслава Олександровича залишити без задоволення.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук