Провадження № 3/761/553/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Глянь О.С., розглянувши матеріал, якій надійшов з Ради адвокатів Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДН № 16 від 11.12.2024, заступник директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новіков В.В. повторно протягом року неправомірного відмовив в наданні інформації адвокату.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 212-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань про розгляд справи у його відсутність, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом, не надіслав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо строки, передбачені ст.38цього Кодексу закінчились на момент розгляду справи.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 надав адвокату Осиці С.В. відповідь на його адвокатський запит листом від 26.11.2024 № 61-12093/24, що на переконання уповноваженої особи, яка склала протокол, містить ознаки вчинення адміністративного правопорушення за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

У протоколі про протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 16 від 11.12.2024 не вказано дату, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, варто зазначити, що матеріалами справи не підтверджується наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, у томи числі, протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 16 від 11.12.2024 не містить викладу обставин, як передбачено диспозицією ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Оскільки при розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що в даному випадку - з 26.11.2024.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Глянь