Справа № 171/3022/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №8 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка протягом року не притягалася до адміністративної відповідальності, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 на адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175158 від 16.11.2024 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в якому вказано, що 16.11.2024 приблизно о 13-46 год., за адресою: м. Апостолове, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на пішохода, що стояв на узбіччі, залишила місце пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10.а ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.11.2024, за поданням керівника апарату Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, визначено підсудність та направлено адміністративні матеріали до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 адміністративні матеріали №171/3022/24 було розподілено для розгляду судді Камбул М.О.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно зі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Положення ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Так, правопорушення було скоєно, 16.11.2024 та 16.11.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 27.02.2025, тобто із закінченням на момент надходження до суду трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення слід закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та провадження відносно неї на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: