Провадження № 3/359/18/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Дербеди Е.В. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль НПУ ДПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №180855, 24.11.2024 року о 10 год. 00 хв. в м. Борисполі по вул. Привокзальній б. 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення вимови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування ним автомобілем, тому і відмовився проходити огляд.

Захисник Дербеда Е.В. надав клопотання про закриття провадження у справі у відповідності до положень п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність якого передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначив, що у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа № 359/12817/24 від 27.11.2024 року, про вчинення нібито ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, що тягне за собою відповідальність передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, нібито про що інспектором взводу №2 роти №3 Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області лейтенант поліції Колчин Н.О. було складено протиправний та незаконний Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 180855 від 24.11.2024 року (далі - «Протокол»), який не відповідає технічному опису бланка протоколу про адміністративне правопорушення згідно вимог Наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року.

Крім того, відповідно до Протоколу об 01 год. 10 хвилин, 24.11.2024 року, ОСОБА_1 , нібито вже порушив п. 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме нібито відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду водія на стан сп`яніння у медичному закладу у присутності двох свідків, але ОСОБА_1 водієм не був, про що зазначив в документах.

При складанні грубо порушенні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та Інструкцію 1376, а саме:

Пункт 11 розділу II, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснено її права передбачені статтями 55, 56, 59. 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Не повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, але про це поліцейським протиправно, шляхом введення в оману, зроблено відмітку про таке роз`яснення та ознайомлення.

Згідно п. 12 розділу II Інструкції 1376 «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його».

Порушено права особи гарантовані ст. 6 Конвенцією з прав людини та основоположних свобод, ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, щодо прав особи, зокрема на захист, ОСОБА_1 навіть не роз`яснено, що він має право користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права;

24.11.2024 року ОСОБА_1 не керував у стані сп`яніння т/з, оскільки не володіє автомобілем і вказаний автомобіль йому не належить, що можуть підтвердити свідки події, які не були залучені поліцейськими з невідомих причин, що є порушенням п. 6 розділу II Інструкції 1452 та прав ОСОБА_1 .

В процесі спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 став жертвою їх свавілля та введення його в оману, про що прямо свідчить недопустимість доказів, внесення неправдивих відомостей до протоколу.

ОСОБА_1 зазначає, що не керував т/з 24.11.2024 року, не керував у стані сп`яніння, в нього не виявлялися поліцейськими ознак сп`яніння зазначені в Протоколі, що підтверджується відсутністю згоди в Акті огляду на стан сп`яніння, оскільки самого огляду не було. Поліцейські з невідомих причин погрожували йому і сказали, що по хорошому не буде після чого здійснили на нього напад. Внаслідок незаконних дій маючи на меті злочинний умисел поліцейські протиправно доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно позбавивши свободу пересування та утримували проти його волі.

Поліцейські не пропонували йому у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння та він не відмовлявся від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, за ч. 5 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, зокрема відповідно до Інструкції 1452.

Захисник звертає увагу на те, що в Протоколі зазначені ознаки, які не виявлялись та спростовувалися ОСОБА_1 на місці події та свідкам, які були присутні, тобто жодна з вказаних у Протоколі ознак не визначалася та не встановлювалася у формі її визначення у відповідності до вимог чинного законодавства. Таким чином поліцейський знехтував своїми посадовими інструкціями та навіть не намагався виявляти такі зазначені ним ознаки сп`яніння, що свідчить про спотворення відомостей, які викладені у Протоколі.

Зі змісту ст. 266 КУпАП слідує, що проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має передувати пропозиція та/або проведення такого огляду на місці. Особливу увагу слід звернути на вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, за якою огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, в т.ч. й наркотичного чи іншого, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, тобто саме на місці зупинки, лише після чого, за наявності відповідних правових підстав, огляд може бути проведений у відповідному закладі охорони здоров`я після направлення водія для такого огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Таким чином, проведення (вимога) огляду водія (судноводія) на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, є безумовною підставою для проведення такого огляду в закладах охорони здоров`я, у зв`язку із чим він має бути проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Отже, сам огляд на стан сп`яніння на місці зупинки повинен був би розпочинатися з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч.5 ст. 266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

За клопотанням захисника, були викликані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дала показання, що 23.11.2024 заступила в наряд у складі екіпажу «Лемур-152» разом з поліцейськими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 24.11.2024 в 01 год. ночі, на вул. Привокзальна,3 в м.Бориспіль, був помічений автомобіль TOYOTA CAMRY, який рухався назустріч. Автомобіль рухався у комендантську годину, тому вони почали його переслідувати, так як відповідно до Постанови КМ №1455,1456, вона мають право зупиняти водіїв та перевіряти їх документи під час комендантської години, так як в цей час мають право рухатися тільки особи в яких є відповідний дозвіл чи перепустка. Вони розвернулися на службовому автомобілі, включили проблискові маячки з метою зупинки вказаного автомобіля. Зупинка відбулася в 01:10 год. Коли втрьох підійшли до автомобіля, скло було затемнене, всі троє чоловіків перебували на задньому пасажирському сидінні. На водійському та передньому пасажирському сидінні нікого не було. Коли рухалися назустріч автомобілю TOYOTA, то було видно, що за кермом був чоловік з бородою та в світлій куртці з світловідбивачами. Коли з автомобіля вийшли всі троє чоловіків, серед них був чоловік з бородою та у вказаній яскравій куртці, інші були одягнуті у темний одяг. Особа в світлій куртці відмовилася повідомляти свої анкетні дані та подавати будь-які документи, які посвідчують його особу. Згодом було встановлено, що ним виявився ОСОБА_5 . Власник автомобіля, який був серед трьох чоловіків пояснив, що за кермом був його кум і вони всі небагато випили спиртного.

Свідок ОСОБА_4 надав в судовому засіданні показання, що у вказаний в протоколі день був водієм екіпажу«Лемур-152» разом з поліцейськими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повністю підтвердив показання свідка ОСОБА_2 та доповнив, що коли рухалися назустріч автомобілю TOYOTA CAMRY та коли роз`їжджалися, бачив водія вказаного автомобіля, це був чоловік з бородою та в жовтій куртці. Коли із заднього місця автомобіля вийшли всі троє чоловіків, серед них був лише один чоловік з бородою та в яскравій куртці, через це вони хотіли встановити його анкетні дані, так як коли вони рухалися за вказаним автомобілем в комендантську годину, було видно, що після зупинки вказаний чоловік з місця водія пересів на заднє пасажирське. Через це вся їх увага була приділена лише цьому чоловіку. Крім того, власник автомобіля, який був серед трьох осіб, підтвердив, що його кум був за кермом, всі вони випили і від нього та третього учасника було встановлено прізвище водія ОСОБА_1 , який є братом третього чоловіка під таким же прізвищем. Сам ОСОБА_1 категорично не надавав свої документи та не називав свої анкетні дані. З метою підтвердження особи ОСОБА_1 , вони надали його дані на базу, які отримали від його друзів та було встановлено, що це дійсно ОСОБА_1 і база їм надали його номер мобільного телефону, так як він колись телефонував до чергової частини поліції. Він набрав наданий номер мобільного телефону і при ньому відповів ОСОБА_1 . При спілкуванні з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в найближчому лікувальному закладі, проте він категорично відмовився, у зв`язку з цим були зібрані відповідні матеріали справи та на нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримав показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Ознайомившись з позицією ОСОБА_1 та його захисника, заслухавши покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Постановою «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 № 1306 зазначалося, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735 про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 №1413/27858.

Відповідно п.2.5. II Постанови КМУ України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №180855 (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7); довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП (а.с.8); довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами(а.с.9); даними відеозапису з боді-камер поліцейських, на яких зафіксовані обставини правопорушення (а.с.10).

З відеозапису, який було досліджено в судовому засіданні, наданого працівниками поліції, вбачається, що транспортний засіб TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у зустрічному напрямку відносно автомобіля патрульної поліції. Поліцейські зупинили даний транспортний засіб так як він рухався з порушенням часу комендантської години. В салоні автомобіля перебувало троє чоловіків, які між собою були знайомі. Після зупинки транспортного засобу всі чоловіки перебували на задніх пасажирських сидіннях. За кермом автомобіля та на передньому пасажирському сидінні нікого не було. На запитання працівників поліції, чому пересідаємо на заднє сидіння і єдиний який був з бородою, один із них вказав на ОСОБА_1 , підтвердив, що він пересів та всі вони вживали алкогольні напої. ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не надавав свої анкетні дані та намагався втекти від працівників поліції, проте був затриманий. В подальшому його прізвище назвав один з його знайомих, який виявився його братом, також ОСОБА_6 та поліцейськими було встановлено його анкетні дані допомогою інформаційної бази ІПН. Працівником поліції ОСОБА_1 було оголошено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці на що він відмовився. Після відмови пройти огляд на місці йому було запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі охорони здоров`я на що також він не погодився. За даних обставин, ОСОБА_1 поліцейським оголошено, що відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що жоден з трьох чоловіків не вказав, що він був за кермом, не вказували вони, що можливо був хтось четвертий. Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписах, яка проявилася в ухилянні від надання особистих документів працівникам поліції, намагання вирішити питання з працівниками поліції в незаконний спосіб, намагання втекти з місця зупинки, свідчить про те, що ОСОБА_7 хотів ухилитися від відповідальності. Інші його знайомі документи надали та спокійно знаходилися на місці, де були зупинені.

Надане відео є безперервним та знаходиться на трьох оптичних дисках з боді-камери кожного з працівників поліції. Працівником поліції було оголошено встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова та координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. На проведення огляду та місці за допомогою алкотестера «Драгер» чи в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.

Зважаючи на досліджені відеозаписи, на переконання судді, всі перераховані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , працівниками поліції були встановлені повністю та у судді сумнівів не викликають.

Позиція захисника, що в протоколі вказано дата 24.11.24 подія в 01:10 год., а протокол складено в той же день в 02:22 год., не свідчить про будь яке порушення зі сторони працівників поліції, так як дата 24.11.2024 о 01:10 год. свідчить про час та дату вчинення правопорушення. Щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, суддя не бере до уваги, так як в самому протоколі вказані норми ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП вказані і після них ОСОБА_1 поставив свій підпис на власноручно написав пояснення.

Захисником було подано Рішення про скасування постанови від 24.11.2024, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, як доказ того, що ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за не надання посвідчення водія певної категорії. Ознайомившись зі змістом вказаного Рішення, встановлено, що вказана вище постанова скасована у зв`язку із невірним визначенням порушення пунктів ПДР України та передана на новий розгляд та жодним чином не впливає на розгляд адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суддя оцінює критично та вважає це способом захисту від складених відносно нього адміністративного протоколу з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як його показання в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують його вину та відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, а саме п. 2.5, що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як диспозиція даної статті передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно достатті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень, повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, визнати винним в скоєні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з перерахуванням суми штрафу в дохід держави на розрахунковий рахунок UA0010001; отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача - Казначейство України; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь державного бюджету України за наступними реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.