ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєв Д.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , КП «Автобаза» РОР, за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ЗХ/РВ/33073/133/П/ПТ від 02 грудня 2024, ОСОБА_1 допустив порушення законодавства про працю, а саме порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-ІХ (надалі ЗУ №2136) яким передбачено, що у разі звільнення працівника у період дії воєнного стану йому виплачується грошова компенсація відповідно до ст. 24 ЗУ «Про відпустки». Ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи. Проте, в КП «Автобаза» РОР компенсація за всі не використані дні відпусток не виплачується при звільненні працівника, що визначено ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про відпустки», чим порушено вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 12 ЗУ № 2136. Так, при звільненні ОСОБА_2 08.10.2021 їй не виплачена компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, як одинокій матері, яка має дитину, за 2016-2021 роки.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Приймаючи участю в передніх судових засіданнях ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, не визнав, подав клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, з підстав викладених у ньому.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення,у відповідності до ст. 10 цього Кодексу, визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ч. 1 ст 41 КУпАП, особа підлягає відповідальності за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи, в період в який було виявлено порушення трудового законодавства, останній не перебував на посаді директора КП «Автобаза» РОР, ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора КП «Автобаза» РОР 02.12.2024 року на підставі рішення Рівненської обласної ради № 766 про укладення контракту.

Крім того згідно ч. 1 Перехідних положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022р. №2136-IХ, на який є посилання в протоколі, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Закон опубліковано 24.03.2022р.

Відтак посилання в протоколі на Закон № 2136-IХ є некоректним, оскільки ОСОБА_2 була звільнена до введення воєнного стану.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою". Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а відтак у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв