Номер провадження: 33/813/2/25
Номер справи місцевого суду: 496/3786/22
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання Гасанової Л.Я.кизи, за участю: представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Мартинюк Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Мартинюк Ю.С., діючої в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, а також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови суду, 05.08.2022 року о 16:50 год. в Одеській області Одеський район (колишній Біляївський район), на трасі М-05, Київ - Одеса, 452 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов. У зв`язку із тим, що було винесено постанову за ч.3 ст. 121 КУпАП від 18.07.2022 року ЕАР №5629369 у діях водія вбачається повторність. Своїми діям ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.121 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Мартинюк Ю.С. зазначила, що не погоджується з постановою суду 1-ої інстанції з таких підстав:

- наявна в матеріалах справи постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ЕАР № 5629369 від 18.07.2022 року, є недопустимим доказом та не може бути прийнята судом, оскільки не містить підпису посадової особи, яка розглядала адміністративну справу, відсутня печатка відповідного уповноваженого органу;

- працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. На думку адвоката, з матеріалів справи не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП;

- призначене адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, оскільки це правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, не є небезпечним для суспільства, під час розгляду даної справи ОСОБА_1 пройшов перевірку технічного стану транспортного засобу, що підтверджується Протоколом №01094- 02155-22 від 24.10.2022 року. Крім того, ОСОБА_1 є людиною похилого віку та має медичні проблеми із серцем, що підтверджується медичними документами, які додані до апеляційної скарги.

На підставі зазначених доводів, захисник Мартинюк Ю.С. просить постанову суду 1-ої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймає його захисник - адвокат Мартинюк Ю.С., яка просила провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 за участі його представника.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Мартинюк Ю.С.підтримала доводи апеляційної скарги, та просила її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частково погоджуючись з доводами апеляційної скарги захисника Мартинюк Ю.С., апеляційним судом встановлені наступні обставини справи.

Так, аналізуючи матеріали справи, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, апеляційний суд мотивує наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №083574 від 05.08.2022 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5629369 від 18.07.2022 року;

- протоколом перевірки технічного сану транспортного засобу №01094- 02155-22 від 24.10.2022 року.

Апеляційний суд вважає, що обставини вчинення правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №083574 від 05.08.2022 повністю співвідносяться з матеріалами справи та встановленими судом обставинами.

Твердження апеляційної скарги про те, що наявна в матеріалах справи постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ЕАР № 5629369 від 18.07.2022 року, є недопустимим доказом та не може бути прийнята судом, оскільки не містить підпису посадової особи, яка розглядала адміністративну справу, відсутня печатка відповідного уповноваженого органу, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що наявна в матеріалах справи копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5629369 від 18.07.2022 року є витягом із відповідної бази поліції, тому окремому засвідченню не підлягала. Також, самим ОСОБА_1 не заперечується факт притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, є хибними.

Згідно п. 31.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Згідно з положенням пункту 31.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» у працівників поліції були підстави здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Також, як встановлено у п. 2.3 «а» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Таким чином, за вимогами чинного законодавства водій повинен уникати керування транспортними засобами, не маючи достовірної інформації про відповідність їх технічного стану та обладнання вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, тобто і тих, які не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), а натомість, ОСОБА_1 , будучи 18.07.2022 року притягнутим до відповідальності за керування автомобілем Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, тобто достеменно знаючи про ці обставини і неможливість здійснення ним експлуатації транспортного засобу за цих умов, 05.08.2022 року повторно здійснив керування цим автомобілем, який підлягає обов`язковому технічному контролю, однак своєчасно його не пройшов.

Та обставина, що на час розгляду справи в суді 24.10.2022 року, згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01094-02155-22, транспортний засіб, який був об`єктом адміністративного правопорушення, після технічного контролю визнано технічно справним, жодним чином не зменшує ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і не є обставиною, яка виключає можливість здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, з підстав, викладених вище, а також через те, що протокол про адміністративне правопорушення, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП із зазначенням всіх необхідних даних.

При цьому, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не було надано (а.с.2).

Дії водія ОСОБА_1 при викладених ним обставинах, регулювались зазначеними вище положеннями ПДР, у зв`язку з чим, в його діях, як володільця джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, міститься склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, вчинення якого підтверджується перерахованими доказами, які є належними та допустимими.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції докази досліджені належним чином та їм надана вірна оцінка, тому не має підстав для скасування постанови в частині наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КпАП України.

Разом з тим, постанова суду підлягає зміні в частині накладеного стягнення з огляду на наступне.

Так, статтею 121 КУпАП встановлена відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, і, згідно ч. 4 ст. 121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, апеляційний суд вважає слушними доводи захисникапро те, що при накладенні на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту не були враховані всі обставини справи, оскільки, судом не було прийнято до уваги характер правопорушення, те, що це правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, не є небезпечним для суспільства, під час розгляду даної справи ОСОБА_1 пройшов перевірку технічного стану транспортного засобу, що підтверджується Протоколом №01094- 02155-22 від 24.10.2022 року. Окрім того, ОСОБА_1 є людиною похилого віку та має медичні проблеми із серцем.

Тому, суд 1-ої інстанції, наклавши на ОСОБА_1 найсуворіше стягнення у виді адміністративного арешту, належним чином не обґрунтував своє рішення, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що таке стягнення не відповідає обставинам вчинення правопорушення та особі ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_1 , з урахуванням ступеню суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення, особою правопорушника, а також вчиненням правопорушення з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобілю, має бути накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до приписів п.4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції вважає, що є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, а постанова підлягає зміні з мотивів наведених вище.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу захисника Мартинюк Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три місяці.

В решті постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець