Справа № 728/64/25 Головуючий у 1 інстанції Роздайбіда О. В.
Провадження № 33/4823/188/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Скоробогатька В. Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Скоробогатька В. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 01 січня 2025 року о 04 год. 17 хв. по вул. Соборності, біля будинку 63, у м. Бахмач, Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки NISSAN ROGUE, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує, судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення допущено порушення норм процесуального права, а саме не забезпечено розгляд справи в присутності правопорушника чи його захисника, чим порушено його право на захист.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Скоробогатько В. Ю. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених у ній підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, у судове засідання місцевого суду 28.01.2025, ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подав, що згідно ст. 268 КУпАП не перешкоджало розгляду справи.

Від захисника адвоката Скоробагатька В.Ю. в день розгляду справи 28.01.2025, надійшло клопотання про проведення засідання в режимі відео конференції. Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення КУпАП не містить положень, які б передбачали проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Отже захисник керуючись аналогію права вважає можливим провести судове засідання у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України.

За таких умов, учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Таким чином місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що об`єктивні підстави для проведення розгляду справи відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в режимі відеоконференції відсутні.

З переглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи, видно як працівники поліції за допомогою проблискових маячків наздоганяють та зупиняють автомобіль марки NISSAN ROGUE, державний номерний знак НОМЕР_1 , за те, що водій не включав повороту, коли повертав, підходять до автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 .

Поліцейський, який підійшов до водія представився, ОСОБА_1 повідомив, що йому необхідно довести дівчину на електричку, вийшовши з машини намагався втекти від поліції.

Поліцейський наздоганяє його, повертає до автомобіля, вимагає надати документи і ОСОБА_1 починає їх шукати, згодом знаходить та надає.

Під час спілкування поліцейського з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння такі як запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови.

Водій ОСОБА_1 на питання працівників поліції чи вживав він алкогольні напої відповів, що не вживає. Виявлення ознак алкогольного сп`яніння стало правовою підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Після того, як ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, працівник поліції запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, на що ОСОБА_1 також відмовився. Надалі став заперечувати факт керування транспортним засобом, вказуючи, що автомобіль взагалі не його.

Запах алкоголю відеокамера не передає, проте по зухвалій поведінці, уповільненій розмові та рухах були розумні підстави підозрювати про його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції, підійшовши до водія ОСОБА_1 , представився та назвав своє звання, указав на причину зупинки, у той час як водій, неодноразово перепитував хто він і як до нього звертатися. Від водія вимагають відповіді на питання, останній розповідає про те, чого в нього не запитували.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

У даному випадку, не зважаючи на те, що законодавець чітко визначив обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Самостійно огляд в лікарні він також не пройшов.

Поліцейські не повинні були умовляти водія пройти огляд, достатньо було пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність.

Незгода з діями поліцейських не звільняла водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я.

Отже, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені права ОСОБА_1 , захисник не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як сам ОСОБА_1 , окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен неухильно виконувати, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Вимога захисника повернути матеріали справи на новий розгляд задоволенню не підлягає, як така, що суперечить положенням ст. 294 КУпАП, ухвалення такого рішення за результатами апеляційного розгляду не передбачене законом.

Апеляційним судом були забезпечені права ОСОБА_1 постати перед судом, надати пояснення, аргументи про невинуватість, які не спростовують правильності висновків суду та законності і обґрунтованості постанови суду про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Скоробогатька В. Ю. залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець