ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2425/25
провадження № 3/753/1678/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 05 лютого 2025 року надійшли протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що постановою судді від 05 березня 2025 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 січня 2025 року серії ЕПР1 № 232365, водій ОСОБА_1 03 січня 2025 року, о 00 год. 40 хв., за адресою: м. Київ, вул. Кирила Осьмака, керуючи транспортним засобом «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, як наслідок здійснив наїзд на перешкоду (дерево і паркан), що призвело до пошкодження автомобіля та паркана, а також травмування водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 січня 2025 року серії ЕПР1 № 232416, водій ОСОБА_1 03 січня 2025 року, о 00 год. 40 хв., за адресою: м. Київ, вул. Кирила Осьмака, керував транспортним засобом «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», номер тесту 3589, результат позитивний - 2,08‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні брав участь адвокат Сабарін Ю.В та ОСОБА_1 , які долучили клопотання про закриття провадження у справах.

Так, адвокат Сабарін Ю.В. у письмовому клопотанні вказує на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та долучені матеріали справи не містять жодних підтверджень цього. Особливу увагу звертав на те, що відсутність відеозапису огляду особи на стан алкогольного сп`яніння та не залучення працівниками поліції двох свідків при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння свідчить про порушення порядку проведення огляду останнього на стан сп`яніння. Крім цього зазначає, що всупереч вимогам патрульні не запропонували ОСОБА_1 правову допомогу, чим порушили його право на захист. Також адвокат посилався на неналежність долучених до справи протоколів про адміністративне правопорушення вказуючи на те, що такі не відповідають бланку та тенхнічному опису. На підставі викладеного, адвокат Сабарін Ю.В. вважає, що працівники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення з порушенням. У зв`язку чим, просив суд закрити справу за двома протоколами стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Особа, стосовно якої складені протоколи, ОСОБА_1 погодився із доводами свого адвоката та наполягав на закритті справи. У свою чергу суду розповів, що у той вечір керував автомобілем, оскільки погодився підвезти своїх знайомих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з якими проводив час. Однак, точний час не пам`ятає, позаяк внаслідок ДТП втратив свідомість та не може з точністю вказати на події та в якій хронології вони відбувались.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232416 від 28 січня 2025 року, складений стосовно ОСОБА_1 , схема місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232365 від 28 січня 2025 року, складений стосовно ОСОБА_1 , тест приладу «Драгер» результат якого позитивний, рапорти працівників поліції, довідки про виклик ОСОБА_1 до відділення поліції для вручення протоколів про адміністративні правопорушення; пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.01.2025 від ОСОБА_4 ; пояснення ОСОБА_4 ; протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 03.01.2025; схема місця ДТП.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя вважає, що складені працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 протоколи відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про події правопорушень та особу, яка їх вчинила.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28 січня 2025 року серії ЕПР1 № 232365, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1; 12.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 03 січня 2025 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення ід 28 січня 2025 року серії ЕПР1 № 232416, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, у протоколі в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- схемою місця ДТП до протоколу, в якій вказані місце розташування транспортного засобу на дорозі після зіткнення, пошкодження транспортного засобів після ДТП: «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- результатом «Drager alcotect 6820» тест № 3589, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме 2,08‰ алкоголю у крові;

- рапортами працівників поліції зі змісту яких вбачається, що 03.01.2025 прибувши на місце виклику було виявлено автомобіль «Audi А4» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками ДТП, а саме автомобіль знаходився земельній присадибній ділянці, який здійснив зіткнення з парканом. На місці події було виявлено водія ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Заявником був ОСОБА_5 . Працівниками поліції були відібрані пояснення пасажирів та здійснено охорону місця події. Подальше оформлення ДТП проводилось СОГ. Водій ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_2 , який перебував у автомобілі «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час ДТП та на після приїзду поліції на місці пригоди. Так, свідок вказав, що 03 січня 2025 року о 00 год. 30 хв. після спільного вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вирішили роз`їхатись по домах. Проїжджаючи по вул. Кирила Осьмака, ОСОБА_1 не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з парканом. Після ДТП був поряд з товаришем до прибуття швидкої допомоги;

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_3 , який також перебував у автомобілі «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час ДТП та на після приїзду поліції на місці пригоди. Так, свідок вказав, що 03 січня 2025 року о 00 год. 30 хв. після спільного вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили роз`їхатись по домах. Проїжджаючи по вул. Кирила Осьмака, ОСОБА_1 не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з парканом. Після ДТП був поряд з товаришем до прибуття швидкої допомоги.

Дослідивши вказані матеріали справи суд дійшов висновків, що ними підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Щодо пояснень адвоката про відсутність доказів керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому відсутність обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення суб`єкту, що тягне за собою відсутність складу адміністративних правопорушень.

Дійсно, правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом.

Керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується поясненнями останнього у судовому засіданні, яких декілька разів ствердно вказав суду, що у той вечір він керував транспортним засобом, а також письмовими поясненнями свідків, які суддею були досліджені, що узгоджуються із матеріалами, доданими до протоколів.

У той же час, у суду не має підстав не довіряти вказаним свідченням свідків, адже вони не є особами, яких можна вважати зацікавленими у розгляді справи.

Більше того, свідками, яка підтвердила факт керування автомобілем у день та час зазначений у протоколі є близькі особи ОСОБА_1 (які перебували разом з ним в автомобілі), що вочевидь також спростовує твердження адвоката з приводу відсутністю доказів керування автомобілем особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Варто звернути також увагу, що саме фіксація працівниками поліції руху транспортного засобу водієм не є обов`язковою обставиною, яка має бути зафіксована за допомогою відеозапису. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що працівник поліції до матеріалів про адміністративне правопорушення має долучити доказ керування водієм транспортним засобом та зафіксувати саме рух транспорту.

Щодо огляду на стан сп`яніння

Так, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

У цьому випадку свідками огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на тест Драгер виступили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували у автомобілі під час ДТП та місці пригоди знаходились до приїзду швидкої допомоги.

Лише та обставина, що свідки не вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не спростовує факт проходження огляду на стан сп`яніння та не виключає вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Чинним законодавством про адміністративне правопорушення, зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суддя звертає увагу, що користування джерелом підвищеної небезпеки все ж таки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Щодо доводів адвоката про те з огляду на отримані тілесні ушкодження учасниками ДТП, то в такому разі поліцейські мали в обов`язковому порядку забезпечити проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди саме у закладі охорони здоров?я.

Відповідно до вимог нормативно-правових актів (Порядку та Інструкції) обов`язковому огляду на стан сп`яніння у медичному закладі підлягають водії учасники ДТП, де є потерпілі з тілесними ушкодженнями. В інших випадках огляд може бути проведений на місці події.

Водночас жодних медичних документів про отримання ОСОБА_1 або іншою особою в ДТП тілесних ушкоджень суду не надано. При дослідженні матеріалів встановлено, що на місце ДТП дійсно було викликано карету швидкої допомоги, але медичної документації про отримання будь-ким в цьому ДТП травми та пошкодження, суду не надано.

Таким чином, доводи адвоката про те, що поліцейські мали в обов`язковому порядку доставити його для огляду до медичного закладу, не ґрунтується на вимогах закону.

З приводу тверджень адвоката про порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки працівники поліції не забезпечили йому юридичну допомогу адвоката.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Отже, з наведеної норми вбачається, що будь-якого обов`язку у працівника поліції надати ОСОБА_1 безоплатного адвоката під час проходження огляду на стан сп`яніння чинне законодавство не містить.

При цьому судом вжито всіх заходів для реалізації ОСОБА_1 права на захист, справа відкладалась за клопотанням адвоката Сабаріна Ю.В., останній ознайомився з матеріалами справи та ОСОБА_1 користувався правовою допомогою під час судового засідання.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Суддею не було встановлено підстав вважати, що працівники поліції, які прибули за викликом очевидців у комендантську годину, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено стосовно ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, аніж передбачені законодавством у випадку виявлення осіб, які ймовірно вчинили правопорушення.

Інші доводи, які були зазначені у судовому засіданні, наведені у клопотанні про закриття провадження, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Відтак, суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази, зокрема показання свідків та процесуальні документи стосуються вчинених правопорушень, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення та накладення на нього стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 124, 130 ч. 1, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 4 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО