П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 Справа №607/1710/25 Провадження №3/607/1223/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП надійшли матеріали із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №325757 від 20.01.2025 стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №325757 від 20.01.2025, 20.01.2025 близько 11:26 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювала словесні образи до свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала.

Вказала, що домашнього насильства стосовно сина не вчиняла, зробила йому лише зауваження.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Суд звертає увагу, що за своїм змістом домашнє насильство, як адміністративне правопорушення, полягає в тому, що особа, яка чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи. Тоді як ситуація, в якій кожна із сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

Самі по собі, конфліктні стосунки між родичами не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП. Тільки у тому випадку, коли дії кривдника спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені дії становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Тому, лише факт конфліктної ситуації між матір`ю та сином, які проживають разом, не може свідчити про домашнє насильство психологічного характеру у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству.

За наведеного, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім того, слід зазначити, що ні в протоколі, ні в інших доказах не зазначено, що внаслідок дій ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої особи ОСОБА_2 .

На підтвердження обставин, викладених у протоколі уповноваженою особою долучено копією витягу із підсистеми «Адмінпрактика» від 21.01.2025 та рапорт поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області О.Карієцький від 20.01.2025, які є аналогічними за змістом та містять лише виклад обставин, встановлених на думку представника поліції.

Однак, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17. А свідчення зазначеної особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, позаяк така особа є представником суб`єкта владних повноважень

Жодних інших доказів, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення, суду не надано.

З огляду на вказане, перевіркою матеріалів справи встановлено, що такі матеріали не містять достатніх, достовірних та належних доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, які би беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру стосовно сина ОСОБА_2 .

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя П.П. Гуменний