Номер провадження: 33/813/361/25
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Волкової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 40800 грн з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 5 років. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 24 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 посилається на те, що в постанові вказано, що в судовому засіданні він свою провину визнав. Однак апелянт з вказаним висновком суду незгоден, так як фактично судового засідання не було. 16 грудня 2024 року о 11:30 годині в коридорі суду на другому поверсі секретар судового засідання судді Чаплицького В.В. ознайомила мене на окремому аркуші з моїми правами і запропонувала підписати, що я ознайомлений з правами. Крім цього запропонувала зробити запис , що я визнаю себе винним, що я і зробив, після цього повідомила, що я вільний. До судової зали судді ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не запрошувався і справа по суті не слухалась.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи на 26 лютого 2025 року був повідомлений належним чином (а.с. 33).

Будь яких клопотань від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходило.

Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 126 КУпАП не відноситься до категорії справ, в яких присутність особи, яка притягується до відповідальності, є обов`язковою.

Суд, вважає за необхідне розглядати дану справу без участі ОСОБА_1 , який був сповіщений належним чином, враховуючи короткий строк розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №171832 від 12 листопада 2024 року, водій ОСОБА_1 12 листопада 2024 року о 11:57 год будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом по вул. Інглезі, 3/1, у м. Одесі.

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП містять наступні зібрані докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №171832 від 12 листопада 2024 року;

-постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2975313 від 04 вересня 2024 року;

- довідку Національної поліції України про отримання особою посвідчення водія;

- довідку Національної поліції України про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення;

- відеозапис, з якого вбачаються обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів в своїй сукупності, поза розумним сумнівом дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 рокута порушення ним вимог п. 2.1.а ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_1 04 лютого 2025 року подав до суду клопотанням про призупинення розгляду апеляційної скарги, тому що підставою для кваліфікації адміністративного правопорушення,скоєного 12 листопада 2024 року об 11:57 за ч.5 ст. 126 КУпАП було притягнення його інспектором УПП в Одеській області ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (Постанова серії ЕНА №2975313) за управління 04 вересня 2024 року транспортним засобом як особи, позбавленої права керування транспортним засобом за ч.4 ст. 126 КУпАП з застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., сума якого подвоїлась до 40 800 грн. Тоді ж, 04 вересня 2024 року інспектор УПП в Одеській області Яровий В.А склав стосовно нього і протокол за управління транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння і кваліфікував його дії за ч.2 ст. 130 КУпАП, який був направлений до Київського районного суду м. Одеси для розгляду.

16 грудня 2024 року суддею Київського районного суду м. Одеси Войтовим Г.В. ухвалено постанову, якою провадження у справі №947/29105/24 за вчиненняОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказане стало підставою для звернення до керівника УПП в Одеській області з заявою про скасування постанови серії ЕНА №2975313 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Однак, оскільки апелянтом не надано належних доказів про направлення, дату прийняття заяви ОСОБА_1 . Управлінням патрульної поліції в Одеській області, розгляд її та результати розгляду, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлене передчасно.

Крім того, перевіркою Єдиного державного реєстру судових рішень апеляційним судом встановлено що 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності від 04 вересня 2024 року. Однак ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2024 року, визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення в суд із позовом до Управління патрульної поліції про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності - залишено без розгляду (№ справи 947/30699/24).

Доводи ОСОБА_1 про те, що фактично судового засідання не було, об`єктивно не підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Із постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вбачається, що останній був під час розгляду справи у суді першої інстанції, визнав свою вину, просить суд строго не карати, що підтверджується розпискою (а.с.9).

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційний суд не знаходить, а тому його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Повний текст постанови складено 10 березня 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева