Справа № 694/281/25
Провадження № 3/694/138/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 231663 від 27.01.2025 року ОСОБА_1 26.01.2025 року приблизно о 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем OPEL ASTRA, державний номер НОМЕР_2 , по вулиці Михайла Грушевського (Енгельса), 85 в м. Звенигородка Черкаської області, після вчинення наїзду на металевий паркан, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10(а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що ввечері 26.01.2025 року він рухався на власному автомобілі по вул. М.Грушевського в м.Звенигородка. Біля будинку № 87 його автомобіль заглох та зупинився. Потім він почав рухатись заднім ходомі заднім бампером вперся в паркан, яким огороджено будинковолодіння АДРЕСА_3 , внаслідок чого паркан був пошкоджений. Вийшовши з автомобіля, він підійшов до хвіртки вказаного будинковолодіння, щоб покликати господарів та вирішити питання про відшкодування збитків за пошкоджений паркан. Хвіртка була зачинена, тож він через паркан гукав, щоб хтось вийшов. Оскільки була вже темна пора доби і ніхто йому не відчинив, він вирішив залишити свій номер мобільного телефону на папері біля хвіртки в паркані, а сам поїхав додому з наміром приїхати на наступний день та поговорити з власником будинковолодіння. На наступний день, близько 08 години ранку, він знову під`їхав до двору, однак вкотре до нього ніхто не вийшов. Він поїхав у справах, а ближче до вечора мав намір знову поїхати на місце події, щоб домовитись з власниками про відшкодування збитків за пошкоджений паркан. Однак власник вказаного домоволодіння ОСОБА_2 зранку 27.01.2025 року вже повідомила поліцію про подію та вдень його знайшли працівники поліції. Наміру залишити місце ДТП у нього не було та він намагався одразу після ДТП домовитись в власником будинковолодіння про відшкодування збитків за пошкоджений паркан. В подальшому він повністю відшкодував завдані збитки в зв`язку з пошкодженням паркану.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ввечері, коли сталась подія, вона перебувала на роботі та повернулася додому вранці наступного дня. Вдома був її чоловік, але про подію, що сталась він також не знав, оскільки вони проживають в частині будинку, яка знаходиться в протилежній стороні від паркану. На наступний день, коли вона помітила, що паркан пошкоджено, то повідомила про це поліцію. В той же день з камер відео спостереження працівники поліції з`ясували, що паркан пошкодив ОСОБА_1 . Вони разом з ОСОБА_1 поїхали до магазину та придбали матеріали для відновлення паркану. Жодних претензій до нього вона не має, оскільки їй відшкодовано завдані збитки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця

дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Диспозиція даної статті є бланкетною та відсилає нас до п. 2.10 а. Правил дорожнього руху України, який передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що відповідальність за вчинення такого правопорушення, можлива лише при умисній формі вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Водій ОСОБА_1 категорично заперечив свій умисел на залишення місця ДТП та зазначив, що не намагався уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення, залишивши місце ДТП. Навпакивін одразу після ДТП намагався зустрітися з власником будинковолодіння та домовитися про відшкодування збитків за пошкоджений паркан, однак не зміг цього зробити, оскільки потерпіла була відсутні за місцем проживання. Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що увечері, коли трапилась ДТП вона була відсутня вдома та повернулася наступного ранку, а тому ОСОБА_1 не міг повідомити їй про подію.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел, як необхідна умова для наявності складу цього правопорушення.

При цьому матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження наявності умислу в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122-4, ч. 1 ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КупАП України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.М. Кравченко