Номер провадження: 33/813/253/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Ровенко А.С., представника ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» Жеромського С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2024, якою виправлено описку в постанові цього ж суду від 27.06.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції виправлено описку, допущену у постанові Приморського районного суду м. Одесі від 27.06.2023 та викладено 1 абзац резолютивної частини постанови в такій редакції: « ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 3 400 грн». В іншій частині резолютивну частину постанови суд залишив без змін.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що описка в резолютивній частині постанови є очевидною, не стосується суті постанови, не тягне погіршення становища особи, відносно якої вона винесена, а тому підлягає виправленню.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» ОСОБА_1 , вказуючи, що є потерпілою особою, якій, як власнику транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 правопорушенням заподіяну шкоду, із оскаржуваною постановою не погодився, вважає її незаконною з огляду на те, що:

- суд 1-ої інстанції прийняв постанову за заявою особи, яка не є учасником провадження у зазначеній справі;

- внесенням змін до резолютивної частини постанови суд встановив винуватість особи за ст. 122-4 КУпАП, що відбулось поза межами строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначених ст. 38 КУпАП;

- суд фактично погіршив становище як ОСОБА_2 , так і апелянта, як власника транспортного засобу та страхувальника, з огляду на положення п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає можливість регресного позову страховика до страхувальника або водія забезпечувального транспортного засобу;

- вказівка суду про неможливість оскарження постанови суперечить положенням діючого законодавства.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» ОСОБА_1 також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 04.11.2024, зазначивши, що відповідний процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки апелянт не брав участь у розгляді справи, про існування оскаржуваної постанови дізнався 29.11.2024, отримавши претензію ПрАТ «СК «АРКС».

Посилаючись на наведені обставини, директор ТОВ ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського райсуду м. Одеси від 04.11.2024 та скасувати її.

В судове засідання апеляційного суду представника ПАТ «Страхова компанія «АРКС» Сечко С.В., будучи належним чином повідомленими, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не подав, водночас особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , у подані письмовій заяві просив справу розглядати без його участі.

Враховуючи неявку представника Сечко С.В. та ОСОБА_2 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутності зазначених осіб.

Заслухавши пояснення представника ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» Жеромського С.В., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Надаючи оцінку доводам клопотання директора ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду апеляційний суд зазначає наступне.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03 зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, ч.ч. 1 та 3 ст. 285 КУпАП передбачають, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» як власнику транспортного засобу ГАЗ 3302-14, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 35,36), адміністративним правопорушенням заподіяну майнову шкоду, а тому відповідно до приписів ст. 269 КУпАП товариство є потерпілим у зазначеній справі.

Водночас, до участі у справі ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» не залучався, як і не повідомлявся про розгляд заяви ПрАТ «СК «АРКС» про виправлення описки в постанові суду від 27.06.2023 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, за результатами розгляду якої судом було прийнято рішення про задоволення заяви ПрАТ «СК «АРКС» про виправлення описки, про що товариство дізналося лише 29.11.2024 зі змісту претензії ПрАТ «СК «АРКС» (а.с. 27, 29-30, 33, 34).

З матеріалами справи також вбачається, що апеляційну скаргу на вищезазначену постанову суду про виправлення описки від 04.11.2024 товариство подало засобами поштового зв`язку через суд 1-ої інстанції 09.12.2024, яка відповідного до вхідного штемпеля Приморського райсуду м. Одеси надійшла до суду 13.12.2024 (а.с. 22).

Отже, враховуючи все вищенаведене, а також вчинення апелянтом відповідних дій з метою оскарження постанови суду в апеляційному порядку в найкоротші строки з моменту отримання її копії, задля забезпечення реалізації права на судовий захист, що включає в себе, зокрема, право на апеляційний перегляд справи, апеляційний суд вважає зазначену обставину поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції та доходить висновку про існування підстав для його поновлення.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо незаконності виправлення описки в судовому рішенні, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема, проти України, розгляд справ про адміністративні правопорушення підпадає під гарантії ст. 6 Конвенції у кримінальній сфері. Наведене пояснюється як каральною природою положень КУпАП, так і суворістю санкцій в окремих випадках (санкції за адміністративні правопорушення інколи є суворішими, ніж за кримінальні злочини).

Статтею 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, приймаючи до уваги загальні засади судочинства передбачені Конституцією України, враховуючи міжнародні стандарти і сталу практику ЄСПЛ щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення та беручи до уваги те, що діючими нормами КУпАП не визначено порядок виправлення описок у постановах по справах про адміністративні правопорушення та, відповідно, не передбачено і апеляційного оскарження таких постанов, то, у такому випадку, вбачається процесуально прийнятним та вірним застосування принципу аналогії закону, зокрема норм Кримінального процесуального кодексу України, які урегульовують дане питання.

Так, у відповідності до чч. 1-3 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що заява про виправлення описки подана представником ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», яке не є учасником вказаного провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень Глави 21 КУпАП та положень ст. 250 цього ж кодексу, які регулюють питання суб`єктного складу осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення і якими чітко визначено коло осіб, які мають процесуальні права у справі.

Більш того, заслуговують на уваги доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати страхового відшкодування зі сторони ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», які б свідчили про наявність правових підстав для звернення заявника до суду із відповідною заявою, про наявність таких доказів суд 1-ої інстанції в оскаржуваній постанові також не посилається.

Отже, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що судом 1-ої інстанції безпідставно прийнято до розгляду та в подальшому задоволено заяву представника Сечко С.В. в інтересах ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» про виправлення описки.

На підставі викладеного, апеляційний суд не вирішує заяву про виправлення описки по суті, та вважає за необхідне повернути її заявнику.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що заява про виправлення описки в порушення вимог ч. 1 ст. 379 КПК України, відповідно до якої суд має право виправити описки, які допущені в судовому рішенні цього суду, розглянута суддею Єршовою Л.С., в той час як постанову про накладення стягнення на ОСОБА_2 прийнято іншим суддею Попревичем В.М., що також свідчить про безпідставність її розгляду судом в іншому складі.

Надаючи оцінку іншим доводам апелянта, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, апеляційним судом встановлено, що суд 1-ої інстанції, після прийняття 27.06.2023 постанови, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення, постановою суду від 04.11.2024 виправив допущену у резолютивній частині постанові від 27.06.2023 описку, визнавши ОСОБА_2 винуватим також у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що описка в резолютивній частині постанови є очевидною, не стосується суті постанови, не тягне погіршення становища особи, відносно якої вона винесена, а тому підлягає виправленню.

З аналізу зазначеної вище ст. 379 КПК України вбачається, що під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Очевидна арифметична помилка це помилка у визначенні результату підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Не є арифметичними помилками, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому вказаною статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд який ухвалив рішення, після його проголошення, не має право його змінити або скасувати.

ККС у складі ВС у постанові від 12.07.2018 у справі № 127/13656/16-к зроблено висновок про те, що питання перегляду застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність віднесено до виключної компетенції суду апеляційної інстанції і за будь яких обставин не можуть вважатися опискою, яку може виправити суд першої інстанції самостійно.

Аналогічний висновок зроблено ККС у складі ВС у постанові від 12.11.2020 (справа № 127/8685/19).

Водночас, постановою суду від 04.11.2024, якою внесено зміни в резолютивну частину постанови суду від 27.06.2023, суд фактично змінив резолютивну частину постанови, вирішивши питання про притягнення особи до відповідальності в частині правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що є неприпустимим та суперечить змісту ч. 1 ст. 379 КПК України, оскільки стосується зміни суті судового рішення.

Натомість, усунення відповідних суперечностей у змісті судового рішення у вказаний спосіб є його фактичною зміною, що віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, тому не є опискою, яка може бути виправлена судом 1-ої інстанції самостійно.

Отже, апеляційний суд дійшов до стійкого переконання, що доводи ПАТ «СК «АРКС» щодо не вирішення питання про притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за своєю суттю зводяться до незгоди із судовим рішенням, стосується його змісту, який суд 1-о інстанції не має права самостійно змінювати, тому не є опискою, водночас, такі доводи можуть бути підставою для зміни судового рішення шляхом його перегляду в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги директора ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважає за необхідне її задовольнити, а оскаржену постанову суду скасувати.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП, ст. 379 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Клопотання директора ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2024.

Апеляційну скаргу директора ТОВ «ЄВРОГРУПТРАНС» ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2024, якою виправлено описку в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати.

Заяву представника ПАТ «Страхова компанія «АРКС» Сечко С.В. про виправлення описки в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повернути представнику ПАТ «Страхова компанія «АРКС» Сечко С.В.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца