Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3769/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Демінська О.І., в ході розгляду матеріалів, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України, про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як викладено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 661243 від 27.04.2024 року, ОСОБА_1 27.04.2024 року о 12:00 год. поблизу буд.№ 6 по вул. Архітектора Старова в м.Миколаєві, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння на закону вимогу інспектора УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта Устименка А.В. припинити адміністративне правопорушення, а саме перебувати у громадському місці, не відреагував, при цьому грубо висловлювався на адресу поліцейського, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судові засідання призначені на 27.01.2025 року, 11.02.2025 року, 24.02.2025 року та 03.03.2025 року ОСОБА_1 до суду не з`явився та приводом на виконання постанови суду не доставлений.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 неодноразово сповіщався про час і місце розгляду справи за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правпорушення, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи.

Відтак, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України.

Оцінивши досліджені у справі докази , суд дійшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення - сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта права; його шкідливі наслідки (спричинений шкідливий результат або погроза його настання); причинно-наслідковий зв`язок між діянням і шкідливим результатом. Крім зазначених основних елементів об`єктивної сторони існують факультативні: спосіб вчинення правопорушення, місце і час, оточення тощо.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також у вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 27.04.2024 року о 12:00 год. поблизу буд.№ 6 по вул. Архітектора Старова в м.Миколаєві, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на закону вимогу інспектора УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта Устименка А.В. припинити адміністративне правопорушення, а саме перебувати у громадському місці, не відреагував, при цьому грубо висловлювався на адресу поліцейського, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Тобто, за змістом протоколу ОСОБА_1 не виконав вимогу інспектора УПП в Миколаївській області, яка полягала у необхідності припинити перебувати у громадському місці, що саме по собі не є правопорушенням.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівому справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З урауванням наведеного, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністартивної відповідальності за ст.185 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.І. Демінська