Справа № 466/8858/24 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О. І.
Провадження № 33/811/58/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Теслюк Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Грет Оксани Стефанівни на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №749720, ОСОБА_1 25.08.2024 о 11 год. 35 хв. у с. Рясне-Руське на вул. Т.Шевченка, 300, керував автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук, пітливість, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Грет О.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що транспортним засобом фактично керував не ОСОБА_1 , а його племінник ОСОБА_2 , який часто користувався його автомобілем та до цього жодних проблем не виникало.

Водночас, на думку захисника, суддею порушено вимоги ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, відповідно до яких розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколів про адміністративне правопорушення.

Вважає, що для наявності складу адміністративного правопорушення, що полягає у передачі керування транспортними засобами у стані сп`яніння, є необхідним факт попереднього керування транспортним засобом особою (водієм), безпосередньо після цього передача такого автомобіля у керування особи, яка перебуває у стані сп`яніння, та усвідомлення водієм, що така особа перебуває у стані сп`яніння.

Звертає увагу, що суддя, незважаючи на доведеність того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та був відсутній на місці вчинення адміністративного правопорушення, яке ставилося йому у провину, вийшла за межі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №749720 від 25 серпня 2024 року й доданих до них матеріалів та визнала ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні правопорушення, яке йому у провину не ставилося. Та полягає у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння.

Вказує, що суддя, вийшовши за межі звинувачення, самостійно встановила інші обставини справи, які не були зафіксовані та доведені жодним доказом, змінив кваліфікацію дій ОСОБА_1 , цим самим позбавивши його права на належний судовий захист.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Теслюк Т.Ю. підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів. ОСОБА_1 , зокрема, пояснив, що того дня автомобілем фактично керував його племінник ОСОБА_2 . Він дозволяв йому користуватись транспортним засобом за потреби на основі родинних відносин, адже знав, що у нього є водійське посвідчення і за весь час жодних проблем не виникало. Зазначив, що ОСОБА_3 мав доступ до ключів автомобіля. Водночас 25.08.2024 для встановлення його особи ОСОБА_3 надав працівникам поліції його ОСОБА_1 водійське посвідчення, яке зберігалося в автомобілі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Теслюк Т.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У порядку статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 749720 від 25 серпня 2025 року, ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суддею під час розгляду справи у суді першої інстанції було встановлено, що 25.08.2024 за кермом автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував не ОСОБА_4 , а його племінник.

При цьому, ОСОБА_4 як у суді першої інстанції, так і у судовому засіданні апеляційної інстанції стверджував, що на місці події він взагалі був відсутній.

Проте, всупереч вимогам закону та незважаючи на доведеність факту не керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відсутності на місці вчинення адміністративного правопорушення, яке ставилося йому в провину, суддя першої інстанції, вийшла за межі протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 749720 від 25 серпня 2025 року та визнала ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у вчиненні правопорушення, яке у провину йому не ставилося, та полягає у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння.

Зі змісту вимог ст. 278 КУпАП вбачається, що на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, суддею не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_4 , тоді як сам ОСОБА_4 був відсутній на місці події, жодних пояснень не надавав.

На думку апеляційного суду, вказане було необґрунтовано залишено суддею поза увагою.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

За приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України N 14 від 23.12.2005, якщо протокол про адміністративне правопорушення складено без додержання вимог статті 256 КУпАП, вказаний протокол вмотивованою постановою судді має бути повернений відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, а також недотримання судом першої інстанції статті 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, унеможливлює прийняття у справі законного та обґрунтованого судового рішення.

Отже, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а матеріали справи належить направити на дооформлення до УПП у Львівській області, а після усунення недоліків справа підлягає розгляду в суді першої інстанції в порядку КУпАП, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника Грет Оксани Стефанівни задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направити для належного оформлення до УПП у Львівській області ДПП через Шевченківський районний суд м. Львова для усунення виявлених недоліків.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА