Справа №461/1388/25
Провадження №3/461/614/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 160 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії МВ №7874 від 05.12.2024 року ОСОБА_1 05.12.2024 року о 12:44 год. у м. Львові на вул. Сянській, 10 повторно здійснювала торгівлю з рук, у невстановленому місці на тротуарі, без дозвільних документів, продовольчими товарами, а саме: медом, картоплею, капустою, морквою.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч.1 ст. 160 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП визнає повністю, щиро розкаються та просить не застосовувати до неї суворого стягнення. Зазначила, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, має на утриманні малолітню дитину.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.160 КУпАП, оскільки вона здійснювала торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії МВ №7874 від 05.12.2024 року; матеріалами фото фіксації та іншими матеріалами справи, які знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою.

При обранні адміністративного стягнення суд враховує особу правопорушника, яка щиро кається у вчиненому, про що свідчать пояснення під час розгляду в суді, яка має на утриманні малолітню дитину, не працює.

Такі обставини свідчать про те, що у особи настали скрутні матеріальні обставини.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.

Крім того, суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (мотиви вчиненого правопорушення; сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу винного) свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 тяжкі наслідки не настали.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що застосування штрафу, що передбачено санкцією ч.1 ст.160 КУпАП, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Отже, вчинені ОСОБА_1 дії є малозначними, а накладення на неї стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого, сімейному та майновому стану правопорушника.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належить звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 160 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 175-1, 280, 283-284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення і оголосити їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 160 КпАП України, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб.

Суддя О.Р. Юрків.