ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1568/24Головуючий у 1-й інстанції Харлан М.В.
Провадження № 33/817/140/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Вереса М.Я.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Вереса М.Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 18 листопада 2024 року о 00.06 год. в с. Кутянка керував транспортним засобом марки «RENAULT MASTER» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова. Пройти огляд на місці події за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST 6820 ARLK 0005», або проїхати в медичний заклад категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Верес М.Я. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Шумського районного суду від 10 лютого 2025 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП, у зв`язку з відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є такою, що не відповідає всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванню обставин даної справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог закону щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилається на те, що будь-яких правил ПДР ОСОБА_1 не порушував, автомобілем не керував, оскільки за кермом 18.11.2024 року о 00:06 год. перебував його знайомий ОСОБА_2 ..

Зазначає, що постанова є неправомірною та необґрунтованою.

Посилається на те, що в діях ОСОБА_1 не має складу інкримінованого йому адмінправопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Зазначає, що під час судового засідання було досліджено DVD-R диск, на якому записано відео файли, проте за кермом автомобіля, ОСОБА_1 виявлено не було.

Вказує, що відсутній відеозапис проведення процедури складання, ознайомлення, вручення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд до найближчого медичного закладу щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки.

Вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Вереса М.Я., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176183 від 18 листопада 2024 року, відповідно до якого зафіксовано факт керування ОСОБА_1 18 листопада 2024 року о 00:06 год. в с. Кутянка транспортним засобом марки «RENAULT MASTER» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова. Пройти огляд на місці події за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST 6820 ARLK 0005» або проїхати в медичний заклад категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 18 листопада 2024 року о 00:06 год. в с. Кутянка, поліцейськими виявлено транспортний засіб «RENAULT MASTER» д.н.з. НОМЕР_1 , на пасажирському сидінні якого перебував ОСОБА_1 та інших осіб у кабіні т/з не було.

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керує під час комендантської години та в порушення п. 2.1 ПДР, під час перевірки документів, відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу.

З даного відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, не стійка хода та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 листопада 2024 року.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Безпідставним є твердження апелянта, про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а автомобілем керував ОСОБА_2 , який не мав посвідчення водія та після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, заховався у вантажному відділенні автомобіля, то таке твердження повністю спростовується відеодоказом, на якому зафіксовано транспортний засіб марки «RENAULT MASTER» д.н.з. НОМЕР_1 , який являється вантажним та має глуху перегородку між кабіною водія і вантажним відділенням.

Так, на відеофайлі VID 16F-00-0000 (00:12:12 год.) зафіксовано рух ОСОБА_1 в кабіні транспортного засобу, а в проміжку із 00:12:12 год. по 00:12:36 год. вказаного відео файлу зафіксовано наявність перегородки між кабіною водія та вантажним відділенням. Інших осіб, під час зупинки транспортного засобу в кабіні автомобіля не було, а наявність перегородки повністю спростовує можливість переміщення у вантажне відділення автомобіля.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що будь-яких правил ПДР ОСОБА_1 не порушував, оскільки одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керує під час комендантської години та в порушення п. 2.1 ПДР під час перевірки документів відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що на відеозаписі не зафіксовано момент оформлення адміністративного правопорушення, оскільки такі обставини не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я особі, що притягується до адміністративної відповідальності, не вручалося, оскільки відповідно до відеозапису для проведення огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не доставлено, у зв`язку з його відмовою.

Щодо посилання апелянта про допит свідка ОСОБА_2 , то такі є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.11.2024 жодні свідки не залучалися.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст.33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Вереса М.Я. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя