П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Київ

Справа №757/10606/24-п

Апеляційне провадження №33/824/384/2025

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року за матеріалами, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №023679 від 16 лютого 2024 року, 16 лютого 2024 року о 16 годині 39 хвилин, в м. Києві по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf Variant, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 605, 60 грн.

Постанова суду мотивована тим, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, до якої долучено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заява мотивована тим, що його належним чином не було повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, про наявність оскаржуваної постанови він дізнався 22 жовтня 2024 року від працівників Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та того ж дня ознайомився з матеріалами справи в канцелярії Печерського районного суду м. Києва. За таких обставин, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати свої пояснення.

ОСОБА_1 також вказує на те, що працівниками поліції огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння на місці проведено не було та відповідно акт огляду не складався.

Зазначає, що працівниками поліції більше ніж через дві години було запропоновано йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Вказує, що він два ради сідав до поліцейських в машину, щоб їхати до медичного закладу для проходження огляду, однак працівники поліції його не везли, а провокували щоб він відмовився від огляду. В подальшому на нього склали протокол без проведення певної процедури, яка передбачена ст. 266 КУпАП та іншими нормативними актами, не надали йому його на ознайомлення, просили поставити три підписи, на що він відмовився.

ОСОБА_1 також вказує на те, що працівниками поліції не було видано йому письмове направлення на огляд, а тому він самостійно 16 лютого 2024 року звернувся до закладу охорони здоров`я, де отримав висновок щодо результатів медичного огляду, в якому зазначено, що алкогольних та наркотичних ознак сп`яніння не виявлено.

В матеріалах справи відсутні будь які дані про тимчасове затримання його транспортного засобу та відсторонення його від керування транспортними засобами.

За таких обставин, вважає, що він не порушував п.2.5 ПДР України, а поліцейськими було порушено порядок направлення його для проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог Закону.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 також надав свої письмові пояснення, в яких вказав також про те, що він на момент прибуття працівників поліції не керував транспортним засобом та від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку не відмовлявся, а навпаки неодноразово просив доставити його до відповідної медичної установи для проходження огляду, що підтверджується відеозаписом з бодікамери. Також вказує на те, що йому не було озвучено працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Шеремет О.М. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просили її задовольнити.

Враховуючи те, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Водночас, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди мають неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не повідомлявся про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції належним чином, оскільки його заява про направлення йому судових повісток за допомогою sms-повідомлення в матеріалах справи відсутня, а тому таке повідомлення не є належним, копія оскаржуваної постанови йому в строки передбачені на апеляційне оскарження судом першої інстанції направлена не була. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 22 жовтня 2024 року, з апеляційною скаргою звернувся 30 жовтня 2024 року, а тому суд апеляційної інстанції, з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до абз. 1 п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6 розділу Х із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ №808 від 05.11.2021).

Судом встановлено, що 16 лютого 2024 року о 16 годині 39 хвилин, в м. Києві по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf Variant, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №023679 від 16 лютого 2024 року. ОСОБА_1 від підпису в протоколі відмовився, про що міститься відповідна відмітка. До протоколу долучено відео з бодікамери 470430 та направлення /а.с. 1/;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписаним на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 3/;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1455091, відповідно до якої водій ОСОБА_1 16 лютого 2024 року здійснив стоянку другим рядом, чим спричинив суттєве перешкоджання руху іншим транспортним засобам, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП /а.с. 4/;

відеозаписом з бодікамери 470430, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме неодноразові пропозиції поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, та відмова останнього від проходження такого огляду /а.с. 8/.

Положеннями п. 2.5 ПДР встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, висновок викладений в постанові Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції не було озвучено йому ознаки сп`яніння а тому останні не мали права пропонувати йому проходити огляд на стан сп`яніння, відхиляються судом апеляційної інстанції, виходячи з такого.

Згідно п. 2,3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вказані ознаки при перегляді відео з нагрудної боді-камери поліцейського зазвичай складно роздивитись. Разом з цим, положеннями п.12. Розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, поліцейські вважаючи, що у ОСОБА_1 , наявні ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, поведінка, яка не відповідає обстановці, що було озвучено останньому та зафіксовано на відеозаписі з бодікамери, запропонували ОСОБА_1 проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду у лікаря-нарколога, діючи у межах та у відповідності до вимог Інструкції.

Крім того, п. 2.5 ПДР встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на те, що він на момент прибуття працівників поліції не керував транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , під час спілкування з поліцейськими сидів в автомобілі за кермом на місці водія, у автомобіля були ввімкнені покажчики аварійної зупинки та працював двигун. Під час спілкування з поліцейськими останній жодного разу не висловив заперечення щодо не керування ним транспортним засобом та не зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку не відмовлявся, а навпаки неодноразово просив доставити його до відповідної медичної установи для проходження огляду, що підтверджується відеозаписом з бодікамери, однак працівники поліції провокували його на відмову від проходження огляду, відхиляються судом апеляційної інстанції, виходячи з такого.

Так, з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що на висловлену неодноразово пропозицію поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, останній вказував на те, що він не заперечує щодо огляду, однак в той же час відмовлявся виконати вимоги поліцейських та проїхати з ними до медичної установи, що виражалось в його діях, зокрема виклик останнім СОГ з метою оскарження дій працівників поліції, а також не виконання вимоги поліцейських у відповідності до п. 2.5 ПДР щодо проходження медичного огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, у порядку встановленому нормами КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395.

Таким чином, хоч ОСОБА_1 і не висловив усної своєї відмови, проте його дії свідчили про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

За загальним правилом відмова може виражатися не тільки словесно, але і діями особи, що має місце в цій справі. Натомість відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння. Однак, вказаний обов`язок водія, ОСОБА_2 виконаний не був.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що 16 лютого 2024 року він сам пройшов огляд та здав аналізи, та отримав висновок щодо результатів медичного огляду, в якому зазначено, що алкогольних та наркотичних ознак сп`яніння не виявлено, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, виходячи з такого.

Так, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 лютого 2024 року було долучено ОСОБА_1 до апеляційної скарги. Однак, вказаний висновок не може бути врахований судом апеляційної інстанції, оскільки суть вчиненого ним адміністративного правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а результати згаданого ОСОБА_1 огляду за змістом ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсними, оскільки виходячи з вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 7 Порядку, п. 9 розділу ІІ Інструкції огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв здійснює доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції більше ніж через дві години було запропоновано йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В свою чергу положення ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 7 Порядку, п. 9 розділу ІІ Інструкції застосовуються у випадку згоди особи на проходження оглядну на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Посилання ОСОБА_1 на те, що направлення на огляд було складено за його відсутності та не було йому вручено, суд до уваги не приймає, оскільки вказане не підтверджено жодними доказами, а на пропозицію поліцейського пройти огляд в медичній установі ОСОБА_1 висловив відмову, яка виразилась в його діях, а отже підстави для видачі направлення для огляду у медичному закладі були відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та не впливають на обсяг вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам закону.

За таких обставин, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , немає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.