Справа № 287/174/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 111172 від 30.12.2024 року вбачається, що 30.12.2024 року, близько 22 год. 38 хв. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, висловлювався словами нецензурної лайки у бік працівника поліції старшого сержанта поліції Єрмійчука Олександра Сергійовича, чіплявся за формений одяг поліцейського та погрожував фізичною розправою. На неодноразові вимоги поліцейського припинити адміністративне правопорушення не відреагував.

В судове засідання 26.02.2025 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 та представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Шаповал О.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Слід зазначити, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП був раніше призначений на 10.50 год. 18.02.2025 року, при цьому в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та заяви про перенесення судового розгляду не надав.

Також, 18.02.2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шаповал О.В. надійшло письмове клопотання, у якому просить перенести розгляд справи на інший день та час, надати доступ до матеріалів справи у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» для ознайомлення з матеріалами справи дистанційно, розгляд справи № 287/174/25 провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів захисника за обліковим записом захисника - адвоката Шаповал О.В. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

18.02.2025 року судом відкладено розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП у зв`язку з клопотанням адвоката Шаповал О.В. та призначено судове засідання у справі на 11 год. 00 хв. 26.02.2025 року. Постановою суду від 18.02.2025 року надано можливість адвокату Шаповал О.В. приймати участь у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, яка призначена на 11 год. 00 хв. 26.02.2025 року у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Копію постанови направлено на електронну адресу адвоката Шаповал О.В. для відома та участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції. Зазначену постанову отримано представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності через електронний кабінет 19.02.2025 року, що стверджується довідкою про доставку електронного документу.

Слід зазначити, що представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шаповал О.В. 26.02.2025 року о 11 год. 00 хв. на відеозв`язок із Олевським районним судом Житомирської області не вийшла та про причини неможливості її участі у засіданні в режимі відеоконференції не повідомила.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо він неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення має встановлений КУпАП строк, тому повторне відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Слід зазначити, що адвокат Шаповал О.В. мала можливість ознайомитись із матеріалами справи в системі «Електронний суд», оскільки за її клопотанням переведено в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, їй надано відповідний доступ до матеріалів справи, що стверджується довідкою від 19.02.2025 року. Тому адвокат Шаповал О.В. не була позбавлена можливості як належно ознайомитись з матеріалами справи, так і направити на адресу суду заперечення та взяти участь у справі, тобто належним чином надати правову допомогу.

Враховуючи зазначене, у ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шаповал О.В. було достатньо часу та можливостей для підготовки до захисту у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП та надання до суду належних та допустимих доказів на спростування обставин викладених працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення. Доказів, які б свідчили про неможливість подання ОСОБА_1 чи його представником протягом зазначеного періоду часу вищевказаних доказів матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що в разі неможливості учасників процесу з`явитися до суду, учасники процесу не позбавлені права направити відповідні заяви по суті справи або з процесуальних питань, у порядку, передбаченому КУпАП, в яких викласти свою правову позицію. Проте, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шаповал О.В. вказаним правом на надання письмових пояснень по суті справи до суду не скористалися.

Також, особа , яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з клопотаннями про проведення відеоконференції із судом на 26.02.2025 року та про відкладення розгляду справи не звертався.

Враховуючи наведене, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, що сприятиме досягненню завдань, визначених ч. 1 ст. 245 КУпАП та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Потерпілий Єрмійчук О.С. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтверджує обставини, які зазначені в адміністративному протоколі.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 185 КУпАП передбачено, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

При цьому об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка досягла 16 років.

Ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 111172 від 30.12.2024 року, який складений у відповідності до вимог КУпАП та містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3761508 від 30.12.2024 року; копією протоколу серії АА № 190933 про адміністративне затримання від 30.12.2024 року; рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції О. Єрмійчука від 31.12.2024 року; дисками з відеозаписами події.

Зокрема, з оглянутих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що для встановлення особи водія поліцейські неодноразово просили ОСОБА_1 пред`явити документ, що посвідчує його особу. Проте, ОСОБА_1 відповідних документів, що належним чином посвідчують його особу не надав, у зв`язку з чим був доставлений до Відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. Слід зазначити, що при цьому ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою, ображав поліцейського, хапав його за формений одяг.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 111172 від 30.12.2024 року, підтверджені оглянутими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та долученими до матеріалів справи.

Також, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , даних щодо оскарження неправомірності дій поліцейських ОСОБА_1 , як і не містять результатів такого оскарження.

Суд, дослідивши відеозаписи, що містяться на оптичних дисках, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію».

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними, допустимими та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, 185, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 (сто тридцять шість) гривень.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандартІВАN) UA0006741, Отримувач ГУК у Жит.обл/ТГ м.Олевськ/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л. В. Винар