Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9449/24 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Номер провадження №33/4805/28/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Козирєва І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 05 жовтня 2024 року близько 16 год 24 хв в м. Житомирі, проїзд Радомишльський, 34 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager, результат тесту №1368 2,74 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Козирєв І.М. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина - недоведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Козирєва І.М., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 05.10.2024, у відповідності до якого ОСОБА_1 05 жовтня 2024 року близько 16 год 24 хв в м. Житомирі, проїзд Радомишльський, 34 керував автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» «Правил дорожнього руху» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); роздруківкою Alkotest-6820 від 05.10.2024 № 1368, результат якого 2,74 проміле (а.с. 7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд з використанням спеціального технічного засобу проведений у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду 2,74 проміле. Про те, що ОСОБА_1 з результатом погоджувався свідчить його підпис в акті огляду (а.с. 4); направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.10.2024, згідно якого у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук (а.с. 3); рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Житомирській області ДПП капрала поліції А. Желінського від 05.10.2024, з якого убачається, що 05.10.2024 патрулюючи в складі екіпажу Граніт 102, отримали виклик по лінії 102 «ДТП без потерпілих». Прибувши на місце та поспілкувавшись із заявником, останній повідомив, що транспортний засіб Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 при виїзді пошкодив паркан та поїхав з місця події. У заявника було взято орієнтування, в ході розмови заявник повідомив, що водій ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння. Від написання заяви заявник відмовився. Обстеживши прилеглу територію, було виявлено транспортний засіб, який підходив під орієнтування, а згодом виявлено ОСОБА_1 , який підтвердив той факт, що саме він був на місці події та пошкодив паркан, потім поїхав. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Alcotest Drager 6820, результат огляду 2,74 проміле. Відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вилучено транспортний засіб та передано тверезому водієві, а саме його дружині (а.с. 5); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 6).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» підписано ОСОБА_1 без зауважень на дії працівників поліції.

Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер поліцейського та рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Житомирській області ДПП капрала поліції А. Желінського від 05.10.2024, з яких вбачається, що під час патрулювання поліціанти отримали виклик на лінію 102 «ДТП без потерпілих», екіпаж патрульних під`їхав до магазину «Домашній», біля магазину стоїть автомобіль Фольксваген білого кольору, біля автомобіля перебувають 2 чоловіків, зокрема, ОСОБА_1 та хлопець на ім`я ОСОБА_2 , обоє з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В ході перевірки документів та спілкування, хлопець на ім`я ОСОБА_2 зазначає про те, що «взяли продукти (водки, оселедця) та чекаємо водія». Працівником поліції повідомляється про те, що отримали виклик на 102, де сторож гаражного кооперативу «Мотор» вказує про те, що автомобіль Фольксваген «зніс» паркан, при цьому нецензурно виражалися бік сторожа, ображали, на що хлопець на ім`я ОСОБА_2 надає відповідь «бо були п`яні». ОСОБА_1 зазначає про те, що «готовий відшкодувати шкоду на 100%». Встановивши власника автомобіля Фольксваген, що не заперечується ОСОБА_1 про належність йому даного автомобіля, на що ОСОБА_1 зазначає про те, що «я буквально приїхав за сигаретами та повертаюсь назад». На місці події присутній чоловік, останній зазначається про те, що «мій батько бачив, як він їхав, в ГК «Мотор» є камери відеоспостереження, але директор кооперативу на даний час перебуває за межам міста». Таким чином, будь яких заперечень, висловлювань з приводу того, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, водієм не був, на відео протягом часу фіксації не зафіксовано. Поліціянт вбачаючи у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння пропонує йому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, в подальшому погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці. На місце події приїхала особа жіночої статі, повідомила про те, що є дружиною ОСОБА_1 , сказала поліцейським, що забере ключі від автомобіля Фольксваген.

Під час спілкування поліціянтів з ОСОБА_1 , останній постійно просив, щоб уповноважені особи не складали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, при цьому постійно використовує нецензурну лексику. За таких обставин, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що вказаний наїзд на паркан здійснено саме ОСОБА_1 , та те що вказана особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в акті огляду. В подальшому, ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого 2,74 проміле. З результатом огляду, проведеного на місці, ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис в роздрукованому чеку Драгер та акті огляду, будь яких заперечень чи незгоди не висловлював. Поліцейським повідомляється про те, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного подальші дії працівників поліції вчинені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Окрім того, захисником до апеляційної скарги не надано жодних доказів, які завірені належним чином про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, та не був водієм, а тому в цій частині є безпідставними.

Апеляційний суд також критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , оскільки транспортний засіб належить останньому, а заперечення у керуванні ним спрямовані на уникнення відповідальності.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та які не мають ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь