Справа № 643/2039/25
Провадження № 3/643/1050/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 суддя Московського районного суду м. Харкова Задорожна А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від заступника начальника Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого неофіційно маляр-штукатур, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2025 близько 12.00 год ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 повторно вчинив психологічне насильство відносно малолітнього пасинка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою на його адресу, голосно кричав, вдарив по обличчю, в присутності малолітнього пасинка ОСОБА_3 , задівши останнього по вусі ременем, тим самим злякавши його та в результаті чого, було завдано шкоду психологічному здоров`ю дитини, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 08.01.2025 близько 12.00 год повторно ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 повторно вчинив психологічне насильство відносно малолітнього пасинка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою на його адресу, голосно кричав, вдарив по обличчю, через що дитина злякалась за своє життя та здоров`я, та залишила місце мешкання без відома батьків. В результаті чого, було завдано шкоду психологічному здоров`ю дитини, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні проти обставин, викладених у проколах заперечував, вказав, що жодного фізичного насильства до дітей не застосовував, психологічний тиск був, але все це робилося з метою виховання дітей. Підтвердив, що діти неодноразово тікали з дому і його двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за фактами домашнього насильства. Стосовно постанови Московського районного суду від 04.09.2024 йому невідомо. Поведінку дітей пояснює тим, що вони таким чином намагаються вижити його із сім`ї та квартири.

Представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що при ній жодного разу її чоловік ОСОБА_1 не застосовував фізичного насильства до дітей. Підтвердила, що діти неодноразово тікали з дому. Вона дітей любить, бажає проживати з ними разом.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 , в присутності представника, психолога та методиста учбового закладу, де наразі перебуває дитина, у судовому засіданні пояснив, що постійно потерпає від фізичного та психологічного насильства з боку вітчима. Зазначив, що дійсно 08.01.2025 він перекинув миску, в якій знаходилося м`ясо і за це був покараний вітчимом, а саме той вдарив його рюкзаком по голові. Вказав, що з молодшим братом тікають з дому, бо бояться, що їх поб`є вітчим ОСОБА_1 . Повідомив, що вітчим заставляв його працювати мити фари автомобілів, які знаходяться на стоянці біля супермаркету «Клас», а кошти віддавати йому, оскільки він голова сім`ї. Також, йому відомо, що вітчим наказав мамі віддавати свої гроші. Зазначив, що поки у їх квартирі мешкає вітчим, він додому не повернеться, готовий навіть піти в прийомну родину. Також, повідомив, що вітчим ображає і його маму. Йому відомо, що ОСОБА_1 відбував покарання за вбивство, оскільки той особисто йому про це розповідав, та постійно демонстрував відео про тюремне життя.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 , в присутності представника, психолога та методиста учбового закладу, де наразі перебуває дитина, у судовому засіданні підтвердив, що вітчим їх ображає з його братом ОСОБА_5 . Тікати з дому його брат не заставляв, це було його самостійне рішення.

Директор КЗСЗД «ЦСПСРД» м. Харкова ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що на теперішній час, з 22.01.2025, діти перебувають у закладі. З їх слів, діти постійно потерпають від фізичного та психологічного насилля. З їх слів, вітчим примушує їх працювати, а саме мити автівки, та гроші які вони заробляли, ОСОБА_1 забирав. Пояснила, що діти люблять свою маму, але повідомили про те, що не повернуться додому, поки там знаходиться вітчим. Все, що було сказано дітьми в центрі, а також у судовому засіданні це правда, бо вона як фахівець має достатні навички та знання відрізнити правду від брехні.

Методист КЗСЗД «ЦСПСРД» м. Харкова ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила про те, що діти були доставлені до закладу у пригніченому стані, діти відстають у знаннях та шкільній програмі. Зараз діти почуваються добре, соціалізувалися у закладі. Також підтвердила, про те, діти повідомляли про фізичний та психологічний тиск з боку їх вітчима ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, неповнолітніх потерпілих, представника неповнолітніх потерпілих, психолога та методиста, дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, повторно протягом року порушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому, вчинене стосовно неповнолітньої або малолітньої особи, повторно протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством, відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону, слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.3 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство повторно протягом року за вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.3 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю неповнолітнього/малолітнього потерпілого, повторно протягом року за вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАВ №031132 від 05.02.2025; протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАВ №031133 від 05.02.2025, постанові Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 170 грн, письмових поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , інформаційним листом №24 від 04.02.2025 КЗ соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «міста Харкова», а також поясненнями, даними неповнолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , директором та методистом навчального закладу у судовому засіданні.

Отже, у протоколах про адміністративні правопорушення, складених стосовно ОСОБА_1 , відображені дії останнього, що вказують на психологічне насильство відносно неповнолітніх потерпілих, внаслідок якого завдано шкоду їх психологічному здоров`ю.

З урахуванням фактичних обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства стосовно неповнолітнього, повторно.

Керуючись ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.35 КУпАП обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення суд враховує вчинення повторно протягом року однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, які становлять значну суспільну небезпеку в сфері забезпечення сімейних відносин, особу порушника, який повторно протягом року притягується до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, що свідчить про його схильність до вчинення правопорушень та небажання стати на шлях виправлення, а також вчинення адміністративного правопорушення стосовно неповнолітнього.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч.2 ст.36 КУпАП).

На підставі викладеного суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , із врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб в межах санкції ч.3 ст.173-2 КУпАП, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 40-1, ч.1 ст.173-2 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винн им ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та із врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі_№643/2039/25»).

Початок строку адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту обчислювати з моменту адміністративного затримання.

Виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту покласти на начальника Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області після набрання постановою суду законної сили.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження і повинна бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А.М. Задорожна