Справа № 375/119/25
Провадження № 3/375/439/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року селище Рокитне Білоцерківського району Київської області

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від батальйону №2 полку ПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення далі (КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

22.12.2024, близько 00 годин 12 хвилини в селищі Рокитне по вул. Висока,72 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами, Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Цими діями ОСОБА_1 порушив пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України, (далі ПДР), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки СМС-повідомленням на номер телефону, який він вказав у заяві на отримання судових повісток в електронному вигляді, колопотаня про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення від 22.12.2024 року серії ЕПР1 № 202252, з якого вбачається, що 22.12.2024, близько 00 годин 12 хвилини в селищі Рокитне по вул. Висока,72 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами, Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕНА від 16.11.2024.

довідкою щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 23.12.2024, відповідно до якої 16.11.2024 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП також підтверджується даними автоматизованого робочого місця оперативного робітника (АРМОР);

відеозаписом зафіксованим із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск 2/2 у файлі clip-2, починаючи з початку запису.

Наведені вище судом докази є належними та такими, що поза розумним сумнівом доводять наявність події адміністративного правопорушення та вини у його вчиненні, а тому приймаються судом до уваги.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини 5 статті 126 КУпАП, є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За таких обставин суддя вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 пп. «а» п. 2.1 ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про визначення виду і розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до правопорушника, суддя дійшов до таких висновків.

Санкцією ч.5 статті 126 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП України, суддя не встановив.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП України, суддею не встановлено.

Суддя звертає увагу на позицію висловлену у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду у справі № 702/301/20 від 04.09.2023 року, в якій зазначається, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК України, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суду» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вказаний правовий висновок, а також враховуючи, що ні Глава 3 та 4 КУпАП, ні ст. ст. 126, 130 КУпАП не містять жодних обмежень чи заборони щодо застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом до особи, яка не має такого права, то суд враховуючи принцип справедливості та принцип рівності всіх перед законом, а також з метою виховання особи в дусі додержання законів України та запобіганню вчинення нових правопорушень, дійшов висновку про необхідність призначення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 5 ст 126 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, та обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суддя вважає, що ОСОБА_1 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст.126 КУпАП України, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами .

Оскільки матеріали справи не містять відомостей про власника вказаного транспортного засобу, зокрема, немає доказів належності на праві власності вказаного транспортного засобу саме ОСОБА_1 , суддя вирішив не вилучати вказаний транспортний засіб, адже вилучення, (навіть оплатне), майна, яке не належить правопорушнику, а іншій непричетній до правопорушення особі, не відповідатиме закону.

Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 280, 283, 284,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот гривень) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає стягненню на користь держави (рахунок отримувача: UA0010001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету:21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Судовий збір підлягає стягненню в дохід держави (рахунок отримувача: UA 0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В. П. Антипенко

Дата набрання постановою законної сили "____"___________2025 р.

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"___________2025 р.