1Справа № 335/1161/25 3/335/560/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., за участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Михайлишина А.І., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 22.01.2025 о 14 год. 15 хв., у м. Запоріжжі, по вул. В`ячеслава Зайцева, 19, керував транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушення ПДР.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Михайлишин А.І. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , та подав письмове клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, а також до матеріалів справи долучено відеозаписи, які здійснено не на службовий відеореєстратор.

Водій ОСОБА_1 наполягав на тому аби пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. При цьому, співробітниками поліції не було роз`яснено йому право пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

До того ж, транспортний засіб Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 обладнано газоаналізатором для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, та на нього видано свідоцтво про повірку. При цьому, двигун автомобіля не запуститься допоки водій не пройде тест на вміст алкоголю у видихуваному повітрі через вказаний прилад, а відтак у водія не могло бути виявлено ознак алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи міститься направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння з часом видачі о 14-36 год., однак із досліджуваного відеозапису встановлено, що о 14-36 год. направлення не складалось, а направлення було виписано о 14-55 год., що свідчить про те, що час складання направлення не відповідає фактичним обставинам справи.

Факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння спростовується висновком від 22.01.2025, згідно якого останній пройшов такий огляд та ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Також, інспектори поліції склали акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вже після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, з даним актом ОСОБА_1 не ознайомили та не видали йому даний акт під підпис.

Сам по собі протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом у справі, оскільки обставини, викладені у ньому повинні бути перевірені іншими доказами. Рапорт співробітника поліції також не є належним доказом, оскільки він відображає виключно суб`єктивну думку особи, яка його склала.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та надав наступні пояснення.

Так, він 22.01.2025 о 14 год. 15 хв., у м. Запоріжжі, по вул. В`ячеслава Зайцева, керував транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому він не бачив, що співробітники поліції намагались його зупинити, а коли помітив, що його зупиняють, пропустив автомобіль поліції вперед та зупинився. Співробітники поліції мали до нього претензії щодо перевищення швидкості руху автомобіля, а потім з приводу того, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, однак їх у нього не могло бути.

Він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, у зв`язку із тим, що до медичного закладу йому необхідно було їхати із співробітниками поліції, а він їм не довіряє, вони могли б відвезти його до ТЦК та СП, до того ж вони були озброєні, та не надали йому дозвіл на носіння зброї. На місці зупинки транспортного засобу він не пройшов огляд, оскільки не довіряє працівникам поліції і знає випадку, що вони навмисно спотворюють результати огляду на стан сп`яніння.

Крім того, для нього це принизливо проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він ніколи не сідає за кермо в стані сп`яніння. У цей день, після того, як працівники поліції склали всі матеріали, він разом із своїм колегою поїхали до медичного закладу, та він самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який встановив, що він у стані алкогольного сп`яніння не перебуває.

Також зазначив, що формений одяг співробітників поліції не відповідає однострою, а посвідчення не відповідає нормативно-правовим актам, а відтак вони є недійсними, тому він не зобов`язаний на їх вимогу проходити огляд на стан сп`яніння. Вважає, що працівники поліції не уповноважені встановлювати ознаки сп`яніння.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні в ній докази у сукупності, суддя встановила наступні обставини.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши у сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя доходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №227532 від 22.01.2025.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №227532 від 22.01.2025; копією постанови серії ЕНА №3913512 від 22.01.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 22.01.2025 о 14-14 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , по Прибережній автомагістралі у м. Запоріжжя, перевищив встановлені обмеження руху у населеному пункті більше як на 20 км/год., та не пред`явив для перевірки посвідчення водія; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 , також в акті зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 22.01.2025, відповідно до якого огляд не проводився, у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 ; довідкою із бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відповідно до якої у ОСОБА_1 відсутня повторність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявне посвідчення водія; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських на якому зафіксованого факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факти його неодноразової відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З пояснень ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні, встановлено, що він не заперечує факт керування транспортним засобом у момент його зупинки співробітниками поліції, та фактично не заперечує його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Однак, ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на момент зупинки транспортного засобу він був тверезий, ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, а свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння обґрунтовує тим, що він не довіряє співробітниками поліції, у зв`язку із чим відмовився проїхати з ними до медичного закладу.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 розділу І вказаної інструкції визначено конкретні ознаки алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, повноваження на визначення ознак алкогольного сп`яніння у водіїв покладено саме на поліцейських.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що співробітником поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, які підпадають під ознаки алкогольного сп`яніння, визначені у п. 3 розділу І вказаної інструкції, а відтак ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського, згідно вимог чинного законодавства, зобов`язаний був пройти огляд на стан сп`яніння.

Дослідивши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який долучено до матеріалів справи, суддею встановлено, що співробітниками поліції, після оформлення постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інші правопорушення, повідомили ОСОБА_1 про те, що вони вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння та йому необхідно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 неодноразово відмовився, при цьому його відмова супроводжувалась образами у бік співробітників поліції, яким він зазначив, що пройде відповідний огляд після того, як його пройде поліцейський.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не довіряє співробітникам поліції, у зв`язку із чим він не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, суддя сприймає критично, та вважає, що така позиція ОСОБА_1 є способом уникнення від адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 , що співробітники поліції могли б відвезти його до ТЦК та СП, є лише його надуманими припущеннями.

Також, у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначав про те, що посвідчення співробітників поліції, які вони йому пред`являли не відповідають нормативно-правовим актам, їх формений одяг не відповідає однострою, та вони не пред`явили йому дозвіл на носіння зброї.

Разом з тим, зазначені доводи ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки службове посвідчення співробітника поліції видається поліцейським Департаментом патрульної поліції, а обов`язок поліцейського пред`являти особі дозвіл на носіння зброї не передбачений жодним Законом.

Усі вищевказані доводи ОСОБА_1 не є законною підставою для його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, а відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тим більше, у разі якщо він вважав дії працівників поліції незаконними, то мав право після проходження огляду на стан сп`яніння, подати на них скаргу, але це не є підставою для відмови від проходження огляду на вимогу поліцейського.

Доводи адвоката про те, що відеозаписи долучені до матеріалів справи є неналежними доказами, оскільки відеозапис переривається, є необґрунтованими, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а переривання у часі запису є незначним та не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, саме огляд осіб проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний відеозапис відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та під час цієї відмови поліцейський здійснював технічну відеофіксацію, яка є безперервною.

У своїх запереченнях адвокат посилався на те, що ОСОБА_1 наполягав на тому аби пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Разом з тим, такі доводи спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи з якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, та поясненнями самого ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні, та не заперечував проти того, що дійсно відмовився пройти вказаний огляд.

Посилання адвоката на те, що транспортний засіб Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 обладнано газоаналізатором для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, суддя не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Та обставина, що ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та згідно висновку лікаря-нарколога він у стані алкогольного сп`яніння не перебував, не є підставою для закриття провадження у вказаній справі, оскільки ОСОБА_1 у провину ставиться не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відмова ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №227532 від 22.01.2025 відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Доводи адвоката з приводу того, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано всі технічні прилади на які здійснювалась фіксація, а також у направленні на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння невірно зазначено час його заповнення, самі по собі не є підставою для закриття провадження у справі.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, також спростовуються відеозаписом подій з нагрудних камер поліцейських, при дослідженні якого встановлено, що своєю поведінкою на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виявляв небажання проходити огляд на стан сп`яніння, як і на місці зупинки, так і в медичному закладі, що йому було запропоновано співробітниками поліції.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, суддя дійшла до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню у дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, номер розрахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300), який підлягає сплаті не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, номер розрахунку (IBAN): UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови складено 25.02.2025.

Суддя К.В. Гашук