Справа № 541/514/25
Номер провадження3/541/252/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює майстром колії в АТ «Укрзалізниця»,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року серії ВАД № 590110, складеним поліцейським ПОГ СВГ ВП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Веремчуком А., 07 січня 2025 року о 14 год 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розбив вікно в нежитловому будинку, чим здійснив не виховання неповнолітнього сина. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в межах обставин, викладених у вказаному протоколі, шляхом перевірки за допомогою доказів, доданих до справи про адміністративне правопорушення, наявності відомостей, викладених у протоколі, та встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП за вказаною нормою адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

В той же час, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року серії ВАД № 590110,не зазначено, яким чином ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків, не вказано, які саме дії (бездіяльність) було вчинено ОСОБА_1 , тобто суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд. Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, якщо в протоколі про адміністративне правопорушення фабула відображена не повно або невірно, суд не може самостійно її доповнювати чи уточнювати (рішення ЄСПЛ у справах Малофєєва проти Росії та Карелін проти Росії, у яких йдеться про те, що коли викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист, оскільки особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 184, 213, 221, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Вірченко