ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/673/25 Справа № 220/2/25 Суддя у 1-й інстанції - Якішина О.М. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Руденка А.С. на постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 січня 2025 року, якою справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП закрито на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ДНКХ-2 №6353 від 20.11.2024 року, згідно якого 20.11.2024 близько 12.00 в Донецькій області, Волноваський район, н.п. Іскра, на БИ «ІСКРА» посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було зупинено автомобіль Тоуоіа RAV-4 (н.з. НОМЕР_1 ), яким пересувався солдат ОСОБА_1 , під час поверхневого огляду автомобіля було виявлено боєприпаси, а саме 3 магазини та 90 патронів калібру 5.45мм.

Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІУ (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України) військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків.

Статтею 14 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 №359 (у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 № 569) передбачено, що під час видачі стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцям командир (керівник, начальник) зобов`язаний нагадати їм порядок поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема щодо заборони: використання несправної стрілецької зброї; зберігання поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецької зброї, у тому числі й спортивної, та боєприпасів; носіння пістолета без кобури, боєприпасів до будь-якої зброї розсипом; маги при собі стрілецьку зброю під час перебування в санаторії, будинку відпочинку, у відпустці, на лікуванні, а також під час відвідування театрів, клубів та інших громадських місць, якщо перебування в них не пов`язане з несенням служби; під час поводження зі стрілецькою зброєю безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд. За необхідності стрілецька зброя має бути спрямована на поверхню, яка зможе прийняти кулю (у землю, стовбур дерева, кулевловлювач), або вгору під кутом 45-60 градусів; користуватися без необхідності чужою зброєю та зброєю, навички поводження з якою відсутні; виймати пістолет з кобури без потреби; залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду; тримати палець на спусковому гачку без необхідності; закривати або затикати сторонніми предметами канал ствола; проводити чищення стрілецької зброї бензином та іншими легкозаймистими речовинами, а також абразивними матеріалами; під час поводження з боєприпасами допускати їх пошкодження, забруднення тощо.

Відповідно до пункту 4 Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 828 (зі змінами), з`єднання, військові частини, підрозділи і військовослужбовці Збройних Сил, залучені до виконання завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, а також під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, мають право застосовувати зброю та/або бойову техніку з дотриманням принципів, викладених у пункті 3 цього Порядку, для: відбиття нападу або попередження загрози нападу на об`єкти, що охороняються (у тому числі під час переміщення до/з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії); звільнення заручників та/або військовополонених, захоплених військових та/або цивільних об`єктів або запобігання (перешкоджання) такому захопленню; знищення зброї, бойової техніки, транспортних або технічних засобів, які перебувають у користуванні осіб, причетних до збройної агресії; захисту цивільних осіб та/або цивільних об`єктів від нападу; запобігання та/або припинення діяльності, затримання, роззброєння або знешкодження осіб, причетних до збройної агресії; припинення дій осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення; припинення дій осіб, які перешкоджають виконанню законних вимог осіб, залучених до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; припинення дій осіб, які становлять або можуть становити небезпеку особам, залученим до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, або іншим особам. З`єднання, військові частини, підрозділи і військовослужбовці Збройних Сил також мають право застосовувати зброю та/або бойову техніку в інших випадках, визначених наказами Командувача об`єднаних сил.

Відповідно до статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно із статтею 21 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів є неможливим. Застосуванню зброї, за винятком випадків раптового нападу, нападу із застосуванням бойової техніки, транспортних засобів, літальних апаратів, морських і річкових суден, втечі з-під варти зі зброєю або за допомогою транспортних засобів під час руху, повинно передувати попередження про намір застосовувати зброю і постріл угору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

У статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначається, що солдат (матрос) зобов`язаний, зокрема, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки.

Проте, всупереч наведеним статутним обов`язкам, солдат ОСОБА_1 , 20.11.2024 порушив правила поводження із боєприпасами в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 12 ч.1 ст.1. Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ (зі змінами) особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан, продовжений відповідними указами по цей час.

Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її у військовій частині НОМЕР_2 , діючи протиправно, з необережності, на порушення своїх статутних обов`язків, а також правил поводження зі зброєю, передбачених Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 № 359 (зі змінами), Порядку застосування зброї, боєприпасів і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 828, в умовах особливого періоду, перебуваючи у АДРЕСА_2 перевозив боєприпаси, а саме 90 патронів калібру 5.45 мм, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд у постанові зазначив, що оскільки в діях особи вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 309, 410 КК України, справу віносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-19 КупАП необхідно закрити на підставі ч.2 ст. 284 КУПаП. Матеріали справи направити до Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони для реєстрації відповідно до ст. 214 КПК Українит кримінального правопорушення у ЄРДР та організації проведення досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник Руденко А.С. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі. Вважає постанову судді незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у постанові не викладено обставин, які можуть свідчити про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309, 410 КК України. Звертає увагу на те, що у протоколі відсутня інформація про факт виявлення у ОСОБА_1 будь-яких наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказує, що у постанові не зазначено про докази, які підтверджують факт викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна або заволодіння ним шляхом шахрайства. Наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про заявника, потерпілого, який би заявив про факт викрадення зброї або боєприпасів. Зауважує, що ОСОБА_1 визнав свою вину в тому, що він в порушення інструкцій, не виклав у розташуванні три рожка з патронами до автомату. Суддя не взяв до уваги факт втоми військовослужбовця від воєнних дій, факт перебування ОСОБА_1 на дійсній військовій службі, факт офіційного пересування військовослужбовця поза зоною бойових дій. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був поза зоною бойових дій без зброї, а три рожка з патронами були виявлені на видному місці без ознак приховання, що може свідчити про звичайну неуважність.

ОСОБА_1 та його захисник Руденко А.С. про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, захисником подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, а саме: витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 143 від 08.08.2023 р. про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини; службову характеристику на ОСОБА_1 ; копію військового квитка на ім`я ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309, 410 КК України, що є підставою для закриття справи відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП та передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 253 КУпАП прокурору Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони для реєстрації, відповідно до ст.214 КПК України, кримінального правопорушення у Єдиному реєстрі досудових розслідувань та організації проведення досудового розслідування.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положенням ч. 2 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

При цьому КУпАП не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору або органу досудового розслідування суддя з достовірністю встановив усі елементи складу злочину. Для ініціювання питання про проведення досудового слідства достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , передбачено відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, в умовах особливого періоду.

Зазначена стаття є бланкетною та встановлює відповідальність за порушення військовослужбовцями правил поводження зі зброєю, закріплених у спеціальних статутах ЗСУ, а також правилах та типових положеннях військових частин, під час проходження ними служби, несенні чергувань, виконанні бойових завдань або в ході навчальних чи спеціальних зборів.

В свою чергу, диспозиція ч. 1 ст. 410 КК України передбачає відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем.

В протоколі про вчинення військового адміністративного правопорушення серії ДНКХ-2 № 6353 від 20.11.2024 року та матеріалах доданих до нього чітко зазначено, що у

солдата ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, 20.11.2024 р. близько 12.00 в Донецькій області, Волноваський район, н.п. Іскра, на БИ «ІСКРА» посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 під час поверхневого огляду автомобіля було виявлено боєприпаси, а саме 3 магазини та 90 патронів калібру 5.45мм.

Відомостей та доказів про наявність у ОСОБА_1 дозволу на зберігання і перевезення 3 магазинів та 90 патронів калібру 5.45мм матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 за фактом подій, які мали місце 20.11.2024 року на блокпосту «Іскра», що в районі н.п. Іскра Волноваського району Донецької області, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 410 КК України, у зв`язку з чим, матеріали справи про адміністративне правопорушення слід передати до Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в порядку ст. 253 КУпАП для перевірки наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Посилання судді на ст. 309 КК України апеляційний суд вважає опискою.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Руденка А.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя