Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/680/25
Номер провадження 3-зв/711/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Демчик Р.В., при секретарі Бутовській Д.О., за участі заявника ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси заяву ОСОБА_1 про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Олійник Вікторії Миколаївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , -

встановив:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси для розгляду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Олійник В.М. від розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказує, що в провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Олійник В.М. перебуває адміністративна справа про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП. (справа №711/680/25).

Розгляд справи призначений на 20.02.2025. Однак, заявник має сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., оскільки 24 січня 2025 року суддею була прийнята постанова, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (справа № 711/10182/24).

Разом з тим, під час розгляду справи та під час прийняття вищевказаної постанови заявник вважає, що були істотно порушено норми процесуального права під час здійснення правосуддя; порушено засади гласності і відкритості судового процесу; порушено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, порушено норми суддівської етики та стандарти поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду; порушено таємницю нарадчої кімнати.

Під час розгляду справи, суддею були долучені докази зі сторони потерпілої без з`ясування його думки та ознайомлення з ними, які в подальшому були дослідженні суддею чим істотно порушено норми процесуального права.

Завершивши розгляд адміністративної справи суддя видалилася до нарадчої кімнати, зазначивши що орієнтовне судове рішення буде проголошене через 30 хвилин.

Також зазначає, що під час ухвалення судового рішення, у кабінеті судді Олійник перебували сторонні особи. Очевидним є висновок про те, що при прийнятті судового рішення у справі про адміністративне правопорушення діє інститут «таємниці нарадчої кімнати», який був порушений суддею, оскільки в її кабінеті знаходилися сторонні особи.

24.01.2025 року о 14:35 від секретаря він отримав вказану постанову.

Також вважає,що під час розгляду справи, суддею був здійснений розгляд ще 3 судових справ.

У зв`язку з чим, є сумніви у неупередженості судді під час розгляду даної справи, тому просив задовольнити заяву про відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 Кодексу України стосовно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про відвід підтримав, просив її задовольнити.

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М. у судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи просив проводити судове засідання без його участі, на вирішенні питання про відвід покладався на розсуд суду.

Неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Олійник В.М. у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, прийшов до наступного висновку.

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувають матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа передана на розгляд судді Олійник В.М. (справа № 711/680/25).

Розгляд справи призначено на 20.02.2025 р. на 10:00 год.

Відповідно до положень ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України №34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, та при вирішенні питання про відвід судді керуватися ст. 75,76 КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Частиною 1 статті 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Між тим, згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За роз`ясненнями, викладеними в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, Європейським судом з прав людини уп.66у рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено,що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції,за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів,чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.,зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Так, заявник вказує, що під час здійснення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП були істотно порушено норми процесуального права під час здійснення правосуддя; порушено засади гласності і відкритості судового процесу; порушено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, порушено норми суддівської етики та стандарти поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду; порушено таємницю нарадчої кімнати.

Слід зазначити, що у разі і незгоди з процесуальним рішеннями судді, допущення при їх постановленні норм процесуального чи матеріального права, чинним КУпАП України визначено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на оскарження таких рішень в апеляційному порядку.

При цьому, доводи заяви про відвід фактично зводяться до незгоди з організацією ведення судового процесу.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Суддя в межах розгляду заяви про відвід не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості постановлених суддею, якому заявлено відвід судових рішень, а тому відповідні доводи не можуть бути покладені в основу рішення про відвід.

Незгода заявника з прийнятим судовими рішеннями, не може бути підставою для відводу від розгляду інших справ стосовно нього, та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у неупередженості слідчого судді і не може слугувати доказом будь-якого неприязного відношення судді до учасників судового засідання.

Також слід зазначити, що чинним КУпАП не передбачено інституту нарадчої кімнати, оскільки у відповідності до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються не лише районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом, а й іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

А тому, твердження заявника про те, що суддею була порушена таємниця нарадчої кімнати є суб`єктивним припущенням заявника.

Крім цього, у заяві про відвід заявник стверджує про те, що всі вищевказані обставини є предметом дисциплінарної скарги щодо судді ОСОБА_2 , яка направлена до Вищої ради правосуддя.

Відповідно до п.2 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року,схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення,а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей,упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

На даний момент у судді відсутня можливість встановити результати розгляду Вищою радою правосуддя скарги ОСОБА_1 а тому аргументи щодо допущення суддею ОСОБА_2 дисциплінарним проступків, на даний час, є лише припущеннями.

Водночас, подача дисциплінарної скарги до ВРП, автоматично не свідчить про упередженість судді Олійник В.М. при прийнятті рішень у і інших справах, та не є імперативно підставою для відводу чи самовідводу судді.

Однак, виходячи із загальних засад здійснення судочинства в Україні, визначених Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів», із положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою виключення сумнівів щодо об`єктивного розгляду справи,, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача та для забезпечення умов, за яких не виникло б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 про відвід судді Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М. від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП (справа №711/680/25) задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Олійник Вікторії Миколаївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 (справа №711/680/25) - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення №711/680/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП передати до канцелярії суду для подальшого визначення судді у встановленому законодавством порядку.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 21.02.2025 року о 08:50 год.

Суддя: Р. В. Демчик