ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/32/25 Справа № 697/1553/24 Категорія: ч.1 ст. 173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю ОСОБА_1 та її захисника Константінової Т.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючої з адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 12.07.2024 близько 21:30 год. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме, умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, що супроводжувалися штовханням, ображанням та забороною знаходитися в будинку, що могло завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 :г 173-2 КУпАП.

Постановою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просять :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2024 року.

2. Скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2024 року відносно ОСОБА_1 .

3. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Вважає, що дана постанова є незаконною, прийнятою за невірного застосування норм процесуального права, неповного з`ясування всіх обставин справи та є такою, що підлягає скасування.

Про наявність вказаної постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року ОСОБА_1 не знала. Із матеріалами справи захисник ознайомилась 21.10.2024 року.

Вважає, що суд першої інстанції не розібрався у відносинах, що склалися між сторонами, не надав оцінку доказам та прийняв незаконне рішення.

Вказує, що допустимими та належними доказами вина ОСОБА_1 доведена не була.

Так як обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, вважає за потрібне повторно дослідити докази по справі та надати їм відповідну законну оцінку.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що захиснику в інтересах ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року, оскільки про оскаржуване рішення їм стало відомо після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване рішення, не правильно оцінивши докази, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно положень передбачених ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із ч. 2 ст.251 КУпАП вбачається, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не обґрунтовано.

Так, суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи наяві письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.2), письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.3), письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с.4) та письмові пояснення ОСОБА_5 (а.с.5) з яких вбачається, що 12.07.2024 року, відбувся конфлікт між вищевказаними особами.

Згідно фабули правопорушення визнаного судом доведеним, 12.07.2024 близько 21:30 год. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме, умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, що супроводжувалися штовханням, ображанням та забороною знаходитися в будинку, що могло завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 :г 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній «сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення* шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом. свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відсутня через неправомірні дії ОСОБА_5 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 . Мали місце конфлікти, однак, не кожен конфлікт, є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Із ч. 2 ст.251 КУпАП вбачається, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції встановив, що до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення, які б поза розумним сумнівом підтвердили наявність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі з`ясованих обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити захиснику в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2024 року.

Апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок