Справа № 164/2665/24 Провадження №33/802/100/25 Головуючий у 1 інстанції:Токарська І. С.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Полетила П.С., потерпілої ОСОБА_2 та її представника Плебановича А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Полетила Павла Сергійовича на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 27 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Маневицького районного суду Волинської області від 27 грудня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 12 жовтня 2024 року о 13 годині 55 хвилин у смт. Колки на автодорозі Р-14 за 700 метрів від дорожнього знаку смт. Колки у напрямку м.Ківерці керуючи автомобілем марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, від чого відбулося зіткнення даних транспортних засобів. При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки суду, викладені в рішенні є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого суд прийшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення немає посилання на п.10.1 ПДР, у зв`язку з чим суд немає права редагувати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, і як наслідок притягнути особу до відповідальності за фактом порушення, яке не зазначене у такому протоколі. Більше того, звертає увагу суду, що в схемі ДТП чітко відображені сліди гальмування автомобіля «Хонда» і вони розпочинаються не на зустрічній смузі руху. Також, вказує, що місцевий суд не врахував, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 зупинила свій транспортний засіб за 250 метрів від місця ДТП, слідів гальмування даного транспортного засобу не виявлено, сторона захисту наголошувала, що даний водій значно перевищив швидкість і невчасно розпочала маневр обгону водія ОСОБА_1 внаслідок чого відбулось зіткнення в задню ліву частину автомобіля.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Полетила П.С., які подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів підтримали та просили задовольнити, потерпілу ОСОБА_2 та її представника Плебановича А.С., які заперечили подану апеляційну скаргу та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги Закону та роз`яснення пленуму ВСУ суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149071 від 12.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.10.1ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В пункті 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок чого виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

В ході розгляду справи, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується заперечив. При цьому пояснив, що 12.10.2024 року він за кермом свого автомобіля «Хонда» разом зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їхав у напрямку м. Луцька зі сторони с. Красноволя. Приблизно через 200 м від рекреаційної зони за селищем Колки відчув удар у задню частину машини, почав гальмувати, після чого транспортний засіб почало зносити на зустрічну смугу руху та викинуло в лівий кювет. Вийшовши із автомобіля побачив пошкодження задньої лівої частини бампера, вивернуте заднє праве колесо, спущене ліве колесо, розбита задня ліва фара, ушкоджена задня права фара. На узбіччі дороги лежав бампер від іншого автомобіля марки «Фольксваген». Через декілька хвилин до нього підійшла водійка «Фольксвагена», який вдарив його авто, ОСОБА_6 . Заперечив, що під час руху здійснював маневр обгону і, відповідно, покажчик повороту не вмикав. Їхав після збирання грибів додому у Луцьк і наміру з`їжджати з дороги у будь яку сторону не мав. Просив суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Водночас, захисник ОСОБА_1 адвокат Полетило П.С. як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції, підтримав позицію свого підзахисного, а також просив закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не здійснював будь яких маневрів обгону, які би призвели до ДТП. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, хоча зазначається порушення водієм п. 2.6 ПДР- за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом. Будь якої вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 щодо проведення позачергового медичного огляду озвучено не було, крім того і ОСОБА_1 , і ОСОБА_7 не вважали один одного такими, що перебували у стані алкогольного сп`яніння, а тому медичний огляд не проводився, беручи до уваги вимоги ст. 62 Конституції України, просив провадження у справі закрити.

Проте такі їх доводи до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149071 від 12.10.2024 року; рапортом від 12.10.2024 року; схемою місця ДТП від 12.10.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 12.10.2024 року; відеозаписами наданими потерпілою ОСОБА_2 та захисником ОСОБА_1 адвокатом Полетило П.С.

Як в місцевому так і апеляційному суді потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 12.10.2024 року вона керувала транспортним засобом марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі Р-14 із селища Колки Волинської області у напрямку м. Луцьк зі швидкістю приблизно 80 км/год. Перед нею їхав ще один транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , і, оцінивши дорожню обстановку, помітивши, що на зустрічній смузі на відстані 500 м немає транспортного засобу, якому могла би створити аварійну ситуацію, увімкнула лівий покажчик повороту і почала виконувати маневр обгону. У момент, коли транспортний засіб під її керуванням перетнув горизонтальну лінію дорожньої розмітки, несподівано «Хонда» виїхала на її смугу руху, тобто на зустрічну смугу і зіткнення автомобілів відбулося на зустрічній смузі руху. Можливості здійснити необхідний маневр для уникнення зіткнення у неї не було. Із моменту виїзду транспортного засобу «Хонда» на смугу руху, по якій рухалася вона під час виконання маневру обгону, пройшло 1, 5 секунди. Внаслідок зіткнення транспортний засіб марки «Хонда» з`їхав у кювет зліва від напрямку руху до м. Луцька, а свій автомобіль після зіткнення по можливості, так як спрацювали подушки безпеки, почала вирівнювати на дорозі, у тому числі і застосовуючи екстрене гальмування. Вважає, що винуватим у ДТП є ОСОБА_1 .

Разом з тим, представник потерпілої Плебанович А.С. як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції пояснив, що під час розгляду справи було досліджено усі надані сторонами та наявні у справі докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Окрім пояснень ОСОБА_2 просив суд взяти до уваги те, що на зустрічній смузі руху було виявлено слід гальмування лівих колес, що належать транспортному засобу «Фольксваген», який різко зміщається ліворуч, що розташований біля лівого краю проїзної частини, також осип деталей, скла, розпочинаються на зустрічній смузі руху, що вказує про чітке місце перебування даного транспортного засобу перед зіткненням та безпосереднє місце зіткнення. Тобто, вся слідова інформація та осип розташовані саме на зустрічній смузі руху, що вказує на місце зіткнення транспортних засобів саме на зустрічній смузі руху, а тому ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Так, місцевим судом під час дослідження відеозаписів наданих потерпілою ОСОБА_2 та захисником ОСОБА_1 адвокатом Полетило П.С., було встановлено наявність на зустрічній смузі руху сліду гальмування лівих коліс, що належать транспортному засобу «Фольксваген», який різко зміщується ліворуч і розташований біля лівого краю проїзної частини, а також встановлено, що осипи деталей, скла розпочинається на зустрічній смузі руху, що дає обґрунтовані підстави вважати, що місцем зіткнення автомобілів була саме зустрічна смуга руху, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Разом з тим, механізм роз`їзду транспортного засобу, характер, кут зіткнення приблизно у 30 градусів, що підтверджується характером механічних пошкоджень автомобілів «Фольксваген» та «Хонда», вказує на те, що авто під керуванням ОСОБА_1 розпочало маневр повороту ліворуч у той момент, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_2 уже здійснював обгін, оскільки зіткнення відбулося саме передньою правою частиною «Фольксвагена» та задньою лівою частиною автомобіля «Хонда». Внаслідок цього автомобіль марки «Хонда» почало розвертати відносно своєї осі і «викинуло» на ліве узбіччя.

З огляду на вищевикладене місцевий суд дійшов правильного висновку, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України виникла дана ДТП. Так як, останній, 12.10.2024 року о 13 годині 55 хвилин у смт. Колки на автодорозі Р-14 за 700 метрів від дорожнього знаку смт. Колки у напрямку м. Ківерці керуючи автомобілем марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, від чого відбулося зіткнення даних транспортних засобів.

Посилання сторони захисту на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №149071 від 12.10.2024 року немає посилання на п.10.1 ПДР, у зв`язку з чим суд немає права редагувати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, і як наслідок притягнути особу до відповідальності за фактом порушення, яке не зазначене у такому протоколі, то вони є необґрунтованими та повністю спростовуються як показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції поліцейського ОСОБА_8 , який окрім іншого пояснив, що водієм ОСОБА_1 були порушені Правила дорожнього руху, зокрема, пункт 10.1, що і було відображено у самому протоколі та схемі до нього. Порушення п.2.6 ПДР було внесено помилково через певну специфіку складання електронного протоколу. Підтвердив, що обидва водії, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 погодилися, що ніхто із них не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому проводити освідування не було потреби, так і дослідженим місцевим судом протоколом серії ЕПР1 №149071 від 12.10.2024 року, з якого встановлено наявність вказівки поліцейським ОСОБА_8 друкованим шрифтом про порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України, яка відповідає зазначеній фабулі, однак через погану якість друку електронного протоколу це могло залишитися поза увагою інших учасників справи, зокрема, захисника ОСОБА_3 . Крім того, у схемі ДТП від 12.10.2024 року поліцейським також вказано порушення пунктів 2.3 та 10.1 ПДР України.

Допитані за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суді першої інстанції, кожна зокрема, дали показання про те, що 12.10.2024 року вони разом зі ОСОБА_1 їздили у ліс збирати гриби. Коли поверталися додому у місто Луцьк, то через декілька хвилин після того, як проїхали селище Колки, відчули різкий удар в задню частину автомобіля, після чого транспортний засіб «викинуло» у кювет зліва. Зазначили, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався прямо та зі швидкістю, не більше як 80 км/год. Наміру ще кудись заїжджати чи з`їжджати із дороги у них не було.

Вищевказані показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 місцевим судом було оцінено у сукупності із іншими доказами, беручи до уваги те, що свідок ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_5 є близькою подругою їхньої сім`ї, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Водночас, апеляційний суд відмовляє у заявленому захисником ОСОБА_3 клопотанні про призначення судово транспортно трасологічної експертизи, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи, є достатніми для законного, обґрунтованого та мотивованого рішення.

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, постановою судді Маневицького районного суду Волинської області від 03.01.2025 року провадження у справі про притягнення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №149092 від 12.10.2024 року закрито, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Волинського апеляційного суду від 11.02.2025 року (яка набрала законної сили), апеляційну скаргу адвоката Полетила П.С. - залишено без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 03.01.2025 року, що ( ОСОБА_9 ) ОСОБА_6 без змін.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Усі твердження сторони захисту не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Таким чином, постанова судді Маневицького районного суду Волинської області від 27 грудня 2024 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

А відтак, апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Полетила П.С. слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді щодо ОСОБА_1 , без змін відповідно до ст.294 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Полетила Павла Сергійовича залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 27 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк