Справа № 215/2001/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу слідує, що 15.03.2024 р. о 22-32 год., біля буд. № 14 по вул. Олексія Солом`яного в Тернівському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле Лачетті» д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Правопорушник та його захисник - адвокат Морозов Є.Є. у судове засідання не з`явилися. Захисник Морозов Є.Є. надав до суду клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання, адвокат Морозов Є.Є. зазначив, що у працівників поліції, якими складено протокол відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, не було підстав вважати, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 , в ході спілкування з працівниками поліції, заперечував проти вживання ним наркотичних засобів та наявності в нього ознак наркотичного сп`яніння. Жодних дій, щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння поліцейськими зроблено не було. Ознаки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та нправлені на огляд, виявлені у нього не були. Із відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є виваженою, цілком адекватною обстановці, яка склалася, на запитання працівників поліції відповідав чітко, координація рухів не порушена, має природній колір покрову обличчя. Тобто, відеозапис не містить достовірних відомостей щодо наявності будь-яких ознак, які б свідчили про вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин. Крім цього, ознаки сп`яніння письмовими поясненнями свідків не підтверджується, а тому зазначення цих ознак викликає сумніви. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує проти проходження огляду, але роз`яснює, що з ним в автомобілі перебуває дівчина, з якою він нещодавно познайомився, що йому потрібно відвезти її додому, а потім він готовий пройти огляд. Працівники поліції, після того, як запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, всупереч вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, не забезпечили та не надали можливість ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, і не вчинили жодних дій, направлених на проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а саме не доставили його до закладу охорони здоров`я та не забезпечили йому негайне проходження такого огляду. Також, у направленні для проходження огляду на стан сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про його отримання. Відеозапис також не містить інформації про вручення водію направлення для проходження огляду на стан сп`яніння. Вказане направлення працівники поліції почали складати вже під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, дослідивши клопотання захисника Морозова Є.Є., матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 738433 від 15.03.2024 (а.с. 1), направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 4), довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 6), диск з відеозаписом (а.с. 7), приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 ( із змінами, внесеними з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

У справі «Ушакова проти України» (рішення від 18.06.2015 р., заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Суд враховує концепцію ЄСПЛ «Плоди отруйного дерева» (рішення ЄСПЛ у справі «Гефген проти Німеччини») а саме, що якщо первісний доказ отримано з порушенням, то і наступні докази, отримані на підставі цього доказу є недопустимими, в даному випадку первісним доказом є правомірність зупинки автомобіля, і дані дії вчинені з порушенням, що тягне за собою відповідні наслідки.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та передбачено ч. 6 ст. 266 Кодексу.

Пунктом 5 Постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» закріплено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Акт огляду ОСОБА_1 взагалі не складався, що підтверджується наявними відеоматеріалами та про що свідчить відсутність відповідної відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 738433 в графі «до протоколу додаються».

Згідно п. 8 розділу 2 Інструкці про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС Украаїни та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під пливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У направленні для проходження огляду на стан сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про його отримання. Відеозапис також не містить інформації про вручення водію направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я. Фактично вказане направлення працівники поліції почали складати вже під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під пливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП, визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак протокол є лише формою викладу звинувачення в скоєнні адміністративного правопорушення, яке на думку службової особи, яка його склала, було вчинено громадянином.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності достатніх належних доказів вини ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку щодо недоведеності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247 п.1, 280 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив постанову.

СУДДЯ: