КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи 761/32922/24

Суддя в суді першої інстанції: Кваша А.В.

Провадження № 33/824/1199/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду Київської області від 23 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 )до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду Київської області від 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. на користь держави (а.с. 32-39).

Не погодившись з вказаною постановою, 02 січня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 42-45).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що не погоджувався з висновком районного суду через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи. Вказував, що розгляд справи було здійснено без його участі, не дивлячись на те, що ним подавалась заява про відкладення судового засідання.

Зазначав, що в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці він дійсно був зупинений працівниками поліції, які через деякий час спілкування запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. Виконуючи їх вимоги, ОСОБА_1 пройшов тест, з результатами якого був не згоден, про що зазначив в протоколі в графі пояснень. Вказував, що працівниками поліції не було надано підтверджуючих документів щодо коректності роботи драгеру, а саме документи щодо сертифікації та повірки вказаного технічного приладу, не долучено вказаних документів і до матеріалів справи. Крім того, незважаючи на той факт, що апелянт не погоджувався з результатами тесту на місці, в порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП, працівники поліції не вживали заходів, пов`язаних з доставкою до закладу охорони здоров`я для встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи спростування такого факту. Відтак, вважав, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проведений відносно нього є недійсним, що вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 42-45).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, причини неявки не повідомили про час та місце розгляду справи були сповіщені завчасно і належним чином про що у справі є докази.

Про розгляд справи апеляційним судом 05 лютого 2026 року апелянт ОСОБА_1 був сповіщений 22 січня 2025 року на зазначені апелянтом засоби зв`язку (телефонограмою та електронну адресу) із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень (а.с. 55-56, 61).

27 січня 2025 року від апелянта ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на неможливість явки через стан здоров`я проте доказів поважності причин такої неявки до клопотання та до суду не надав (а.с.59-60, 62-64).

Поряд з цим, 05 лютого 2025 року суд апеляційної інстанції за клопотанням апелянта ОСОБА_1 відклав розгляд справи на 26 лютого 2025 року.

Про розгляд справи апеляційним судом 26 лютого 2026 року апелянт ОСОБА_1 був сповіщений 18 лютого 2025 року на зазначену апелянтом поштову адресу, повідомлення повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили (а.с. 40, 65-68).

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 57-58, 66).

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

ОСОБА_1 є апелянтом у цій справі, належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, судом апеляційної інстанції відкладенням розгляду справи 05 лютого 2025 року забезпечено право апелянта взяти участь у розгляді справи особисто або за участі представника, проте апелянт ОСОБА_1 не надав доказів поважності причин неявки до суду 05 лютого 2025 року та не повідомив про причини такої неявки 26 лютого 2025 року.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 970821, результатом тесту ALCOTEST DRAGER (0,82 проміле), актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я, постановою серії ЕНА № 2802854, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а.с. 2-5, 7а).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 970821від 11 серпня 2024 року, 10 серпня 2024 року о 23 год. 40 хв. в м. Київ, вул. Січових Стрільців, 89, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 328, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у законному порядку із застосуванням спеціального приладу DRAGER ALCOTEST 7510, результат позитивний 0,82 проміле, чим водій порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

До протоколу додаються матеріали адміністративної справи: чек DRAGER тест № 1035, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, БК 473431, БК 470778, постанова ЕНА № 2802854,направлення.

Вбачається, що ОСОБА_2 підписав протокол про адміністративне правопорушення, результат тесту ALCOTEST DRAGER 7510.

У протоколі про адміністративне правопорушення у графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 зазначив, що «не згоден».

Протокол про адміністративне правопорушення також підписаний поліцейським, який його склав та своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_2 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим і було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер. ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що вживав алкогольні напої (пиво). В подальшому, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та пройшовши такий огляд результат тесту виявився позитивним - 0,82 %. При цьому, жодних заперечень чи свою незгоду щодо результату огляду ОСОБА_1 не висловлював(а.с. 7а).

Згідно з наявним в матеріалах справи результатом ALCOTEST DRAGER показник алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,82проміле (а.с. 2а).

Згідно з п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається, що після оголошення працівником поліції результатів проходження огляду за допомогоюприладу ALCOTEST DRAGER, ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатами огляду. При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі незгоди з результатами драгеру, останній має можливість проїхати разом з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, або, у разі відмови, протокол буде складено по показникам приладу драгер, на що ОСОБА_1 зазначив «складайте протокол» (а.с. 7а).

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було розглянуто справу без його участі, враховуючи що він подавав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати свої пояснення, що призвело до неповноти судового розгляду, суд апеляційної інстанції відхилив, оскільки належних доказів щодо поважності причин неприбуття у судове засідання до клопотання долучено не було. При цьому, зматеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції неодноразово (п`ять разів) було відкладено розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_1 , що свідчить про те, що судом першої інстанції було надано можливість останньому брати учать у розгляді справи та надавати відповідні пояснення та докази. При цьому, останній не надав до суду жодних доказів на спростування матеріалів адміністративного правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Шевченківського районного суду Київської області від 23 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду Київської області від 23 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 )до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець