Справа № 138/264/25
Провадження №:3/138/159/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Ясінського Ю.А., секретаря судового засідання Сілантьєвої Л.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працю-ючого, тел. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 215311 від 08.01.2025 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 08.01.2025 о 00 год. 25 хв. по проспекту Незалежності, 287 в м. Могилів-Подільському Вінницької області керував транспортним засобом марки «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат 1,30 проміле, тест № 128.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав у скоєному правопорушенні, пояснивши, що 07.01.2025 прибув з дружиною до родичів в с. Оленівка Могилів-Подільського району Вінницької області, де вживав коньяк, так як планував залишитись там ночувати. Однак, пізно ввечері зателефонувала старша донька і попросила їх приїхати додому, оскільки чула на вулиці підозрілі звуки і боялась. Він намагався викликати таксі, але марно і тоді біля півночі вони вирішили їхати своїм автомобілем. За кермо сіла дружина, а ОСОБА_1 сів поруч, ще в автомобілі була їх молодша донька та знайома ОСОБА_2 з сином. На проспекті Незалежності в м. Могилів-Подільському автомобіль зламався і вони зупинились. ОСОБА_3 замінив свічку в двигуні і коли сів за кермо та завів автомобіль аби перевірити його роботу, під`їхали поліцейські. ОСОБА_1 дійсно, будучи п`яним, мав намір їхати додому з села, але дружина йому це заборонила робити, а тому він фактично не керував авто, а лише відремонтував його. В селі дружина випила біля 50 грам шампанського, а ОСОБА_1 випив біля 300-400 грам коньяку і був дійсно п`яний, оскільки практично не вживає алкоголь, а тому і не керував авто. Згоден з тим, що поводив себе неадекватно, спілкуючись з поліцейськими.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в судовому засідання надали пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_1 , зазначивши, що автомобілем керував не ОСОБА_1 , а його дружина.

В судовому засіданні оглянуто диски з відеофайлами запису події, на яких зафіксовано лише перебування ОСОБА_1 за кермом авто, що стоїть на автодорозі по проспекту Незалежності, спілкування його з працівниками поліції, процес проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння з позитивним результатом та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також в судовому засіданні було оглянуто матеріали справи, зокрема, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 215311 від 08.01.2025, в якому зазначено обставини правопорушення, підписаного працівником поліції, що його склав; довідку ст. інспектора САП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Меженіної-Ходзінської А. про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався та отримував посвідчення водія; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом 1,30 проміле; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.01.2025, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; роздруківку приладу «Драгер» від 08.01.2025 з результатом 1,30 проміле; рапорт поліцейського СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Корчинського О. від 08.01.2025 щодо допущеної описки в протоколі про адмінправопорушення;

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У своїй постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17), провадження № К/9901/21130/18 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду також зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що поліцейським, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом 08.01.2025.

Так, на відеозаписах події не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише перебування його за кермом в авто, що стоїть, неадекватне спілкування його з працівниками поліції та процес проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з позитивним результатом.

Крім того, допитані свідки, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, підтвердили суду позицію ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом тієї ночі, а лише ремонтував авто, яким керувала ОСОБА_4 .

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги те, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт того, що він не просто сидів в авто, а керував ним, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 251, 255, 268, 280, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю. А. Ясінський