Справа № 524/259/25
Провадження 3/524/509/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач Олександр Миколайович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ІПН суду не відомий, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №590306 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи підданою адміністративному стягненню за ч.1 ст. 184 КУпАП, повторно протягом року ухилилася від виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого 22.12.2024 о 09-24 год. останній покинув місце проживання АДРЕСА_1 через те, що мати його вигнала та заставила жебракувати.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

За правилом ч.2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, в редакції станом на 08.05.2024 року, адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 253 КУпАП передбачено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Так, відповідальність за ст. 166 КК настає за злісне невиконання батьками, опікунами чи піклувальниками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування, що спричинило тяжкі наслідки.

Виходячи з диспозиції ст. 166 КК, відповідальність спеціального суб`єкта (батьки, опікуни чи піклувальники) настає у разі вчинення умисного діяння, яке виражається як у формі дії (фізичне та психологічне насильство, жорстоке ставлення та інше), так і бездіяльності, за умови злісного невиконання обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування, та у разі настання тяжких наслідків для потерпілої особи.

При цьому Декларацією прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини, підписаною Україною 21лютого 1990 року, встановлено, що дитина має право на здоровий зріст і розвиток, належне харчування, житло, розваги; дитина повинна рости під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення; дитина повинна бути захищена від недбалого ставлення, жорстокості та експлуатації.

Тако ж ст. 150, 180 Сімейного кодексу України регламентовано, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З огляду на вказані правові норми, батьки зобов`язані не тільки забезпечувати дитину умовами для проживання, навчання, побуту, дозвілля, а й турбуватися про її фізичне, психологічне і соціальне благополуччя, так як найважливішою задачею батьків є здоровий розвиток дитини, який включає добре фізичне самопочуття, енергію, бадьорість; здатність витримувати фізичні навантаження, аналізувати проблеми та приймати зважені рішення, розуміти почуття свої та інших людей; уміння долати невдачі, керувати стресами, вчитися й отримувати задоволення від навчання; усвідомлення свого призначення і сенсу життя; сприйняття загальнолюдських цінностей; задоволення соціальним статусом і якістю стосунків із оточенням; ефективне спілкування та взаємодія з людьми тощо. Основною умовою розвитку дитини є здатність гармонійно жити у змінних умовах навколишнього середовища.

Як вказав Верховний суд у своїй постанові від 02.11.2021 року (справа № 450/1146/14-к)злісний характер діяння винуватої особи щодо дитини або особи, щодо якої встановлено опіку чи піклування, може бути ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.166 КК.

Обставинами, які вказують на злісний характер невиконання обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування,можуть, зокрема, бути їх тривалість, системність, багаторазовість і так далі.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постає, що ОСОБА_1 неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст.. 184 КУпАП.

Крім того з рапорту інспектора сектору ювенальної превенції постає, що ОСОБА_1 , окрім того, що впродовж тривалого часу не може створити для дитини належні умови проживання та навчання, вигнала дитину на вулицю, внаслідок чого остання змушена була проживати у місці «де тримають голубів» та жебракувати.

Такі дій ОСОБА_1 на думку суду свідчать про злісний характер не виконання обов`язків по догляду за дитиною і можуть свідчити про наявність у неї прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, , передбаченого ст. 166 КК України.

За таких умов, з огляду на наявність ознак кримінального правопорушення, матеріали справи слід направити до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області .

Частиною 2 ст.284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 253, 284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП закрити .

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 184 КУпАП передати керівнику Кременчуцької окружної прокуратури.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Олександр ГУСАЧ