Єдиний унікальний номер судової справи: 484/6160/24 Головуючий суду І інстанції - суддя Шикеря І.А.
Номер провадження: 33/812/81/24 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участю: адвокатів Цихоні Ю.А. та Сікорського М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сікорського Миколи Миколайовича на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2025 року, якою відносно ОСОБА_2 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 841050 від 29 жовтня 2024 року, водій ОСОБА_2 29 жовтня 2024 року о 17 год 10 хв в м. Первомайськ по вул. Шовковична керував автомобілем «Міцубісі» д/н НОМЕР_1 та на перехресті рівнозначних доріг (вул. Шовковична та пров. Каспійський) не надав дорогу автомобілю «Toyota» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що наближався праворуч, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2025 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП закрито, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, представник потерпілої ОСОБА_1 адвокат Сікорський М.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови та на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що не грунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи, просив її скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат Сікорський М.М. зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є власником автомобіля Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а відтак є потерпілою особою у даній справі.

Судом першої інстанції прийнято рішення про закриття провадження по справі на підставі невідповідності даних у протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено на місці ДТП з тим, що надійшов до суду. Зокрема, протокол наданий учасникам ДТП на місці не містив порушену норму ПДР України, а у протоколі, що надійшов до суду для розгляду дана норма вже була зазначена, а саме порушення вимог п.16.12 ПДР України.

Натомість представник ОСОБА_1 адвокат Сікорський М.М. вважає, що суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 841050, навіть за відсутності порушеного пункту ПДР України повністю відповідають положенням статті 256 КУпАП.

Також, адвокат Сікорський М.М. звертає увагу суду на те, що у вказаному протоколі повністю висвітлена об`єктивна сторона правопорушення і не зазначення, безпосередньої норми ПДР України ніяким чином не впливає та не змінює зміст фабули правопорушення за статтею 124 КУпАП та не впливає на кваліфікацію дій водія ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП.

На думку адвоката Сікорського М.М. посилання суду першої інстанції на допущену поліцейським при складення протоколу про адміністративне правопорушення, неповноту другого примірника протоколу на доведеність вини ОСОБА_2 не впливає, оскільки відсутність у другому примірнику протоколу порушеного пункту ПДР України , за наявності повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, не спростовує факту вчинення ДТП та не може бути достатнім для визнання вказаного протоколу недійсним чи належним доказом, оскільки вважає, що зазначений допис не породжує сумніву щодо правильності зазначених обстави та їх кваліфікації, а також щодо особи, яка вчинила правопорушення.

Крім цього, адвокат вважає, що здійснене поліцейським виправлення у протоколі не вплинуло на правильність встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладення змісту правопорушення та можливість для суду перевірити обставини щодо вчинення або не вчинення цією особою правопорушення, а тому протокол повністю відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Також, представник вважає доведеним факт, що перехрестя доріг вул. Шовковична та пров. Каспійський в м. Первомайськ, Миколаївської області є нерегульованим та рівнозначним. А тому на даній ділянці дороги обидва водії повинні були діяти на підставі п. 16.12 ПДР України, а саме пропустити той автомобіль, який рухається на зустріч з правої сторони. Даної вимоги водій Дідур Є.В. не дотримався та помилково вважав, що він рухається по головній дорозі, натомість вказане перехрестя вважається рівнозначним та саме з його вини сталася ДТП.

В судове засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Гладченко Ю.В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника ОСОБА_2 адвоката Цихоню Ю.А., та представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Сікорського М.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах "Езтюрк проти Німеччини" (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; "Лауко проти Словаччини" (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI;

Практикою ЄСПЛ констатується, що "національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві" (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Доменічіні проти Італії" (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malafeyeva у Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin у. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Презумпція невинуватості, як правильно зазначив суд першої інстанції, є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Також судом враховано, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у межах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин, і не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, суд виходив з того, що внесені поліцейським у протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 841050 від 29 жовтня 2024 року, виправлення та зміни без належного повідомлення про це ОСОБА_2 є грубим порушенням його права на захист. Оскільки надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Вказаних висновків, суд першої інстанції дійшов з огляду на надану адвокатом Цихонею Ю.А. фотокопію протоколу, в якій не зазначено порушення ОСОБА_2 п. 16.12 ПДР України (а.с. 60).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 841050 від 29 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 29 жовтня 2024 року о 17 год 10 хв в м. Первомайськ по вул. Шовковична керував автомобілем «Міцубісі» д/н НОМЕР_1 та на перехресті рівнозначних доріг (вул. Шовковична та пров. Каспійський) не надав дорогу автомобілю «Toyota» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що наближався праворуч, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1).

До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема місця ДТП, на якій зображено розташування автомобілів «Міцубісі» д/н НОМЕР_1 та «Toyota» д/н НОМЕР_2 після ДТП, місце зіткнення, напрямки руху вказаних автомобілів, а також пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП (а.с.2).

У вказаній схемі місця ДТП зазначено про порушення водієм п.16.12 ПДР України. Схема підписана обома водіями учасниками ДТП без зауважень та доповнень.

Крім того, в матеріалах справи наявні листи відповіді виконавчого комітету Первомайської міської ради № 8253/31-26 від 27.12.2024 року наданий на запит адвоката Сікорського М.М. та № Д-06.25 від 09.01.2025 року наданий на запит ОСОБА_2 (а.с.29, 48-49).

Зі змісту вказаних листів вбачається, що дорога по вул. Шовковичній від вул. Сидора Білого до провулку Княжого по всій протяжності має асфальтоване дорожнє покриття, а дорога по провулку Каспійському має спрощене дорожнє покриття по всій протяжності, за винятком асфальтного покриття, яке є у наявності по всій протяжності, за винятком асфальтного покриття, яке є у наявності тільки на ділянці від вул. Шовковичної до вул. Січневої.

Також, в листі виконавчого комітету Первомайської міської ради № Д-06.25 від 09.01.2025 року зазначено, що дороги (по вул. Шовковичній та по пров. Каспійському) на вказаному нерегульованому перехресті є нерівнозначними, так як згідно пункту 1.10 ПДР України «наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної». Тобто наявність твердого покриття на дорозі, яка раніше була без твердого покриття, перед перехрещенням (згідно ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги» мінімальна довжина влаштування твердого покриття на примиканнях до доріг від 25 до 200 метрів) не може прирівнювати таку дорогу до дороги з капітальним твердим покриттям на довгій дистанції (а.с.48-49).

Наявність асфальтованого покриття по вул. Шовковичній та частково асфальтованого, а частково спрощеного покриття по провулку Каспійському також вбачається з фотознімків, що наявні в матеріалах справи (а.с. 16-17, 31-34).

Між тим, положеннями статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та за наслідками розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Разом з тим, судом першої інстанції під час розгляду справи не встановлювались обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо наявності вини ОСОБА_2 у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а лише надана оцінка щодо відповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та належності його як доказу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не в повній мірі погоджується з висновком суду.

Водночас враховуючи межі апеляційної скарги та повноваження суду апеляційної інстанції, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сікорського Миколи Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2025 року, якою відносно ОСОБА_2 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко