Справа № 291/1095/24
Провадження №3/291/20/25
ПОСТАНОВА

іменем України

20 лютого 2025 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Гарбарук І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №400361 від 22.08.2024 водій ОСОБА_1 22.08.2024 о 20:40 год в с. Білилівка по вул. Лесі Українки керувала транспортним засобом BMW GTR 530 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду особи поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучений до матеріалів справи, і про який зазначено у самому протоколі.

На розгляд матеріалів ОСОБА_1 не з`явилася, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду не надала, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому суд зауважує, що статтею 268 КУпАП встановлений обов`язок учасника судового процесу добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу, судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування правопорушника про розгляд справи. Згідно електронного сайту Ружинського районного суду Житомирської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Так, ОСОБА_1 знала суть пред`явленого їй правопорушення, хоча і відмовилася отримувати копію протоколу про адміністративне правопорушення, про що наявний відеозапис з портативного нагрудного реєстратора поліцейського, тож суддя дійшов висновку, що право ОСОБА_1 на захист було забезпечено повністю.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, поведінку ОСОБА_1 щодо її неявки у судове засідання суд розцінює, як намагання затягнути процес та уникнути відповідальності.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних доказів.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив таке.

За протоколом про адміністративне правопорушення діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується:

1) протоколом про адміністративні правопорушення;

2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

3) відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських;

4) рапортами;

5) довідкою про наявність посвідчення водія;

6) поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка зазначила, що звернулася на лінію 102, оскільки водій жіночої статті, керувала транспортним засобом BMW, у п`яному вигляді по вул. Лесі Українки у с. Білилівка, так як на цій вулиці бігають малолітні діти.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, оскарження таких дій та його результатів, порушень норм ст.266 КУпАП судом не встановлено та матеріали справи не містять.

Відеозйомка працівниками поліції проводилась відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», за допомогою нагрудного реєстратора, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис повністю підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, на відеозаписі події зафіксовано, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку, оскільки в ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, однак ОСОБА_1 заперечила вживання алкоголю та відмовилася від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонує працівникам поліції кошти, на що вони повідомили їй, що вказані дії можуть бути розцінені, як надання неправомірної вигоди.

Доказ, який міститься на оптичному диску, доданому до матеріалів справи, відеозапис саме факту пропонування пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, що і підлягає встановленню під час розгляду даної справи, є безперервним.

Водночас, суд звертає увагу, що в межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписи відповідно до ч. 1ст. 251 КУпАП є належними і допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, оскільки на них зафіксована об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає за необхідне зауважити, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 не кваліфікується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вона притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову пройти відповідний огляд, що є окремим складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують правопорушення суддя не вбачає.

Враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Сплата штрафів" « Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Платіжні реквізити для добровільної сплати боржниками судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави".

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І.М. Гарбарук