ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2288/24 Номер провадження 33/814/345/25Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Деркач А.С., представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Галушка С.С., особи, щодо якої закрито провадження ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Галушка С.С., про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_1 адвокат Галушко С.С., заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року, мотивуючи тим, що повний текст цієї постанови було складено та оприлюднено в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС 06 грудня 2024 року, строк її оскарження сплинув 13 грудня 2024 року, а тому причини пропуску ним десятиденного строку апеляційного оскарження лише на 1 день є поважними, оскільки за наведених обставин він об`єктивно раніше не міг підготувати та подати апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

У запереченні особа, щодо якої закрито провадження ОСОБА_2 , зазначає про те, що: адвокат Галушко С.С. мав можливість оскаржити постанову місцевого суду в межах строку апеляційного оскарження, але не зробив цього за відсутності об`єктивно непереборних обставин, які би позбавили апелянта можливості вчасно подати апеляційну скаргу; наведені представником потерпілої обставини для поновлення пропущеного процесуального строку є необґрунтованими й недоцільними.

У судовому засіданні апеляційної інстанції:

адвокат Галушко С.С. підтримав клопотання та водночас підтвердив те, що він ознайомився з повним текстом оскаржуваної постанови в системі «Електронний Суд» 07-08 грудня 2024 року;

ОСОБА_2 , посилаючись на відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, заперечив проти задоволення клопотання.

Суд апеляційної інстанції заслухав позиції зазначених вище учасників провадження, перевірив матеріали справи, дослідив доводи клопотання та дійшов висновку про те, що клопотання належить залишити без задоволення, а апеляційну скаргу - повернути, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Поцесуальні дії під час провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням закону.

Передбачений КУпАП десятиденний строк для подачі апеляційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ч.2 ст.294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Наведене вище відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип "res judicata" (правової визначеності) (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 грудня 2024 року розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в місцевому суді здійснювався за участю, в тому числі представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Галушка С.С.

У цей день (03 грудня 2024 року) суд першої інстанції прийняв постанову про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і в присутності, зокрема, адвоката Галушка С.С. оголосив її резолютивну частину, що підтверджується журналом судового засідання, записом перебігу судового провадження в місцевому суді та не оспорюється апелянтом (а.с.43-44).

Відповідно останнім днем десятиденного строку на апеляційне оскарження зазначеного вище судового рішення для адвоката Галушка С.С. було 13 грудня 2024 року (п`ятниця).

Разом з тим, представник потерпілої, який є професійним адвокатом із відповідним фахом, подав за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу на постанову місцевого суду 14 грудня 2024 року, що підтверджується здійсненим адвокатом датуванням у апеляційній скарзі, даними із системи трекінгу АТ «Укрпошта», вхідними відмітками цього закладу поштового зв`язку на описі вкладення та конверті щодо дати здачі представником апеляційної скарги на пошту (а.с.54, 58-59). Факт пропуску строку апеляційного оскарження не оспорюється та підтверджено й адвокатом у поданій апеляційній скарзі.

Тобто адвокат Галушко С.С. визначений процесуальним законом строк на оскарження судового рішення в апеляційному порядку пропустив, але не навів поважних причин, які би позбавляли його можливості своєчасно подати апеляційну скаргу у встановлений КУпАП строк.

При цьому, представник потерпілої був ознайомлений із повним текстом оскаржуваної постанови 07-08 грудня 2024 року в системі «Електронний Суд», що ним підтверджено в судовому засіданні апеляційної інстанції. Тобто з дня ознайомлення апелянта зі змістом та мотивами оскаржуваного судового рішення (повного тексту) до закінчення строку оскарження залишалось як мінімум 6 днів (більше половини, майже дві третини цього строку), а тому він безумовно мав можливість оскаржити вказане рішення в межах строку апеляційного оскарження. Будь-яких об`єктивних обставин (як у контексті життєвих обставин, так і робочого процесу), які би унеможливлювали чи викликали істотні труднощі для звернення представника потерпілої до суду апеляційної інстанції протягом досить тривалого й достатнього для чіткого визначення своїх аргументів, окреслення стверджувальної правової, та давали би апеляційному суду підстави вважати, що апелянт не мав можливості за умови достатньої зацікавленості належним чином реалізувати право на подання апеляційної скарги протягом визначеного законом строку, представником потерпілої в доводах заявленого клопотання і судовому засідання апеляційної інстанції не наведено та не обгрунтовано.

Зазначене вище узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 червня 2019 року (справа №606/82/18, провадження №51-10247км18), яку хоча й ухвалено в кримінальному провадженні, однак із огляду на логіку, суть правозастосування та аналогічність юридичних висновків вона є релевантною для врахування.

Відповідно ж до приписів ч.1 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права. На підставі ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Окрім того, слід зазначити, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень місцевим судом електронний примірник повного тексту оскаржуваної постанови надіслано для оприлюднення до цього Реєстру 05 грудня 2024 року. Також, як підтверджено в апеляційній скарзі, повний текст вказаного вище судового рішення було оприлюднено 06 грудня 2024 року в системі «Електронний Суд», у якій у адвоката Галушка С.С. наявний електронний кабінет. Таким чином, станом на 05 грудня 2024 року вже був наявним повний текст прийнятної щодо ОСОБА_2 постанови, а тому за таких обставин, наявності бажання та вжиття своєчасних юридичних кроків представник потерпілої, який був обізнаний із результатами розгляду справи та прийнятим по справі рішенням, мав можливість поцікавитись і з`ясувати інформацію щодо наявності повного тексту судового рішення та реалізувати своє передбачене законом право на отримання копії постанови безпосередньо в Кобеляцькому районному суді Полтавської області чи за допомогою електронної пошти навіть раніше, ніж, коли ним було реалізовано ознайомлення з повним текстом постанови цього суду в системі «Електронний Суд». Наведене вище є суб`єктивною обставиною, яка пов`язана з безпосередніми діями самого апелянта, у зв`язку з чим не містить підстав для визнання її поважною причиною пропуску процесуального строку. Жодних даних про те, що представник потерпілої звертався до суду першої інстанції щодо видачі йому копії оскаржуваної постанови, як і того, що місцевим судом чинились будь-які перешкоди в отриманні ним копії судового рішення, матеріали справи не містять.

Поважних причин, а саме об`єктивно непереборних обставин, тобто незалежних від волевиявлення апелянта, пов`язаних дійсно з істотними перешкодами чи труднощами, які би унеможливили чи могли унеможливити реалізацію права адвоката Галушка С.С. на апеляційне оскарження постанови в порядку та строки, визначені законом, автором клопотання не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено, у зв`язку з чим є відсутніми підстави для поновлення зазначеного строку.

Отже, апеляційну скаргу слід повернути представнику потерпілої як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Галушка Сергія Станіславовича, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року щодо ОСОБА_2 .

Повернути адвокату Галушку С.С. його апеляційну скаргу на постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року щодо ОСОБА_2 з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун