Провадження № 33/824/622/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Литвиненка Р.С., представника потерпілої - адвоката Сацика Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Литвиненка Р.С. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.10.2024 року о 23 год. 10 хв. по вул. Коломичівська (Тургенєва), 97, в м. Бориспіль, Київська область, Бориспільський район, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 300» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено пошкодження транспортних засобів. Суд визнає доведеним, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

Крім того, 06.10.2024 року о 23 год. 10 хв. по вул. Коломичівська (Тургенєва), 97, в м. Бориспіль, Київська область, Бориспільський район, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser 300» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510. Результат позитивний - 2.89 проміле, тест № 509. Отже, суд визнає доведеним, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисник Литвиненко Р.С. не згоден з оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що ОСОБА_1 в зазначених в протоколі часі та місці не керував автомобілем та не вчиняв ДТП. Так, вказав, що ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, але за кермом автомобіля не був, а був пасажиром, водієм же була його дружина ОСОБА_2 , та саме вона не справившись з керуванням, здійснила зіткнення з іншим запаркованим на узбіччі авто. Пояснив, що взяв на себе вину дружини у зв`язку з її серйозними психолого - емоційними захворюваннями та страхом кримінальної відповідальності, однак потім вони обоє надали в суді правдиві показання. Вказав, що працівниками поліції не було вжито належних заходів для встановлення особи водія та не було з`ясовано причин розбіжності в інформації щодо дійсного водія, внаслідок чого складено протокол відносно пасажира. Вважає, що надані на підтвердження вини ОСОБА_1 документи та протокол про адміністративне правопорушення не можуть вважатись належними доказами. Також вказав на безпідставне відхилення судом першої інстанції показів свідка ОСОБА_2 через те що вона є «очевидно зацікавленим свідком» незважаючи на те, що вона була попереджена про кримінальну відповідальність. За таких обставин, просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

представника потерпілої, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін;

показання свідка ОСОБА_2 та пояснення працівника поліції Кішлали С.К., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність події правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у їх вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП із накладенням на нього стягнення.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також суддею вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України, а саме, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 та 36 КУпАП. З вказаним видом та розміром адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчинених правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не вчиняв ДТП, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, який долучений до матеріалів справи, поясненнями потерпілої ОСОБА_3 та поясненнями працівника Бориспільського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції ОСОБА_4 .

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_3 , які були надані нею в суді першої інстанції під час розгляду справи, вбачається, що вона вибігла з будинку на двір відразу як почула вибухи, не побачила біля двору свою машину, а на її місці стояв чужий автомобіль, за кермом якого був чоловік , на пасажирському сидінні була жінка. Вказала, що з будинку вона вибігла миттєво, при цьому чоловік, який був за кермом автомобіля вийшов, оцінив ситуацію та почав вибачатись. На момент приїзду працівників поліції вказаний чоловік, як потім було встановлено - ОСОБА_1 , не заперечував щодо того, що він керував транспортним засобом та не заперечував свою причетність до ДТП.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції також вбачається, що ОСОБА_1 підтверджував ту обставину, що за кермом транспортного засобу перебував він, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу Драгер та не заперечував щодо встановлених результатів огляду.

Крім того, допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції працівник Бориспільського РУП ГУНП в Київській області рядовий поліції ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 показав, що надаючи пояснення на місці ДТП, ОСОБА_1 пояснив, що за кермом автомобіля Тойота перебував він і ДТП вчинив також він, його дружина ОСОБА_2 в цей час була обабіч дороги і не приймала участі в наданні пояснень. Також вказав, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, жодних заперечень до проведеного огляду та його результатів ніхто не висловлював. Також вказав про те, що на місці ДТП потерпіла вказувала, що вона відразу вибігла з будинку, коли почула шум та побачила чужий автомобіль біля свого двору, за кермом якого був чоловік.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 , яка була допитана судом апеляційної інстанції з приводу того, що за кермом автомобіля перебувала саме вона, оскільки покази свідка не збігаються з подіями, які були зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, показаннями потерпілої ОСОБА_3 та працівника поліції ОСОБА_4 . Суд вважає, що свідком ОСОБА_2 були надані неправдиві показання з приводу обставин справи та розцінює ці показання як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Також не ґрунтуються на вимогах законодавства доводи апеляційної скарги щодо неналежності як доказу протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_1 . Так, відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення від 06.10.2024 р. серії ЕПР1 №143899, та серії ЕПР1 №143923, вони містять дату, час, місце їх складання, виклад фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначення статті та частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності. На підставі, у тому числі, викладених у протоколах фактичних даних, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Литвиненка Р.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька