ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14 лютого 2025 рокуСправа №: 695/4530/24
Номер провадження 3/695/140/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бруса С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2024 о 23 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 на автодорозі Вознесенське-Пальміра керуючи автомобілем Audi A8 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та з`їхав в кювет після чого перекинувся на дах автомобіля, внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 16 листопада 2024 року о 23 годині 50 хвилин на автодорозі Вознесенське-Пальміра він не керував автомобілем Audi A8 державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом автомобіля знаходився його знайомий ОСОБА_2 . Подробиці події він не пам"ятає.

Натомість у письмових поясненнях від 17.11.2024 року, власноручно підписаних, без зауважень та доповнень, ОСОБА_1 зазначав, що 17.11.2024 року перебуваючи в с. Вознесенське він посварився з дружиною ОСОБА_3 , сів за кермо автомобіля Audi A8, та після чого поїхав куди саме не пам`ятає. Крім цього, додав що близько 00 годин 10 хвилин це все відбулося та близько 00 годин 20 хвилин потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Перед цим він активно випивав з своїм товаришем гр. ОСОБА_4 з яким він і потрапив в ДТП. Після цього він був доставлений до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня». Дана подія сталася після добового чергування у В/Ч НОМЕР_2 , він посварився з дружиною та сівши за кермо власного транспортного засобу Audi A8, будучи в стані алкогольного сп`яніння не впоравшись з керуванням перекинувся в кювет.

Причину зміни своїх пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 не пояснив.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Брус С.М. просив закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом и не вчиняв дорожньо-транспортну пригоду.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 401842 від 17.11.2024, згідно якого 16 листопада 2024 о 23 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 на автодорозі Вознесенське-Пальміра керуючи автомобілем Audi A8 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та з`їхав в кювет після чого перекинувся на дах автомобіля, внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП ОСОБА_1 був присутній, зауважень або заперечень на ці протоколи та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив, в протоколі про адміністративне правопорушення підписався.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються наступними доказами, а саме:

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16 листопада 2024 року о 23 годині 50 хвилин на автодорозі Вознесенське-Пальміра за участю водія ОСОБА_1 ;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401968 від 17.11.2024, згідно якого 16 листопада 2024 о 23 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 на автодорозі Вознесенське-Пальміра керував автомобілем Audi A8 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку № 301 від 17.11.2024 медичний огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я КНП «Золотоніськабагатопрофільна лікарня», чим порушив п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КупАП;

- рапортом інспектора СРПП Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області Радченка В.Г. за № 19692 від 16.11.2024 року, згідно якого 16.11.2024 о 23:54 за адресою: Золотоніський район с. Вознесенське, ДТП на трасі Вознесенське-Пальміра, автомобіль на даху, два травмованих, один учасник події без свідомості. Прибувши на місце виклику було виявлено двох осіб та автомобіль Ауді, який знаходився на криші, особи перебували з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в подальшому даних осіб доставлено до Золотоніської ЦРЛ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції № 301 від 14.11.2024 стосовно ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп"яніння;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких він нічого не пам"ятає та не може нічого пояснити з приводу події;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , від 17.11.2024 року, власноручно підписаних, без зауважень та доповнень, згідно зазначав, що 17.11.2024 року перебуваючи в с. Вознесенське він посварився з дружиною ОСОБА_3 , сів за кермо автомобіля Audi A8, та після чого поїхав куди саме не пам`ятає. Крім цього, додав що близько 00 годин 10 хвилин це все відбулося та близько 00 годин 20 хвилин потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Перед цим він активно випивав з своїм товаришем гр. ОСОБА_4 з яким він і потрапив в ДТП. Після цього він був доставлений до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня». Дана подія сталася після добового чергування у В/Ч НОМЕР_2 , він посварився з дружиною та сівши за кермо власного транспортного засобу Audi A8, будучи в стані алкогольного сп`яніння не впоравшись з керуванням перекинувся в кювет;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , згідно яких 17.11.2024 року близько 00 годин 50 хвилин до приймального відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» було доставлено двох громадян ОСОБА_1 з рваними ранами на тілі та ОСОБА_2 з порізами на обличчі. Даним громадянам було надано медичну допомогу. Життю та здоров"ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 нічого не загрожує, від госпіталізації вони відмовилися в категоричній формі, в них зафіксовані легкі тілесні ушкодження.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, під час відеофіксації, в результаті чого були складено стосовно нього протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається три диски.

На першому диску маються 18 відеофайлів. На 2 відеофайлі 2024/11/17 000001 зафіксовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходяться в КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня». ОСОБА_2 відмовився надавати пояснення та відмовився від надання йому медичної допомоги медичним персоналом та лікарем. З перегляду інших відеофайлів вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відмовляються від надання будь-якої медичної допомоги їм та проводиться медичний огляд лікарем, щодо ступеня тяжкості отриманих травм та стану алкогольного сп`яніння. На 15 відеофайлі зафіксовано, як приїхали працівники ВСП та ОСОБА_1 почав надавати пояснення. ОСОБА_1 пояснив, що він є військовослужбовцем та після добового чергування з товаришем ОСОБА_6 вживали алкоголь. Після чого Головня сів за кермо сам та поїхав з ОСОБА_2 на автомобілі Ауді А8. Крім цього, ОСОБА_1 висловлював хвилювання, щоб не було кримінального провадження.

На другому диску маються 4 відеофайли. На 1 відеофайлі DSJ 0021_100082 від 17.11.2024 року зафіксовано місце події, автомобіль Ауді А8, який лежить в кюветі перевернутий на дах. Зафіксовано приїзд ШМД, яка надає першу невідкладну допомогу на місці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_2 зазначає, що він є потерпілим та претензій до ДТП він не має.

На 2 відеофайлі зафіксовано, як карета швидкої від`їздить до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», на місці ДТП з`являються дві жінки, які намагаються домовитися з поліцейськими.

На 3 диску зафіксована та ж сама подія, з іншої боді камери.

Крім того, із переглянутих відеозаписів, при фіксації вказаних обставин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 жодного разу не вказував на будь-яких інших осіб, які керували його автомобілем, не називав будь-яких прізвищ, зокрема ОСОБА_2 , не заперечував, що він керував транспортним засобом. Присутні особи, зокрема ОСОБА_2 , цього також не заявляли. При цьому сам ОСОБА_1 намагався спочатку взагалі нічого не говорити, тільки з приїздом працівників ВСП почав надавати письмові пояснення військовим та поліцейським, де чітко розповідав, що з ОСОБА_2 вживали алкоголь, а потім саме він керував автомобілем Ауді А8 та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення не подав. Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 та його захисником доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження ним зі складеним відносно нього протоколом.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ст. 124 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних письмово не заявляв, надав пояснення та підписався в складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 401842 від 17.11.2024 стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який надав письмові пояснення, згідно яких вину свою визнав повністю.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 12.1 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом, оскільки ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене.ст. 124 КУпАП, а саме: не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впоравсяч з керуванням та з`їхав в кювет після чого перекинувся на дах автомобіля, внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про невизнання своєї вини, оскільки не керував транспортним засобом, у зв`язку з тим, що під час відеофіксації вказаних обставин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував своєї причетності до дорожньо-транспортної пригоди, говорив, що в стані алкогольного сп"яніння керував автомобілем та вчинив ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував керування автомобілем та пояснив, що автомобілем керував ОСОБА_2 .

З огляду на все вищенаведене, суд не бере до уваги надані у судовому засіданні непослідовні та нестабільні пояснення ОСОБА_1 , як такі, що виключають його вину у вчиненні правопорушенння, передбаченого ст. 124 КУпАП, та вважає їх намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, яке грунтується на власній інтерпретації подій, але не доведено у судовому засіданні жодним доказом, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду, узгодженими між собою, матеріалами справи, зокрема відеозаписами, та іншими матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем Audi A8 державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час інкримінованих подій був особою, яка порушила п. 12.1 Правил дорожнього руху.

У судове засідання не з`явився свідок ОСОБА_2 , на виклику якого наполягав захисник, та який про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Неявка у судове засідання свідка не перешкоджає розгляду справи, оскільки судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи для його виклику у судове засідання, тоді як наявні матеріали справи містять для суду всю необхідну інформацію, яка підлягала встановленню по ній.

Згідно ст. 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов"язком, тоді як наявні матеріали справи містять для суду всю необхідну інформацію, яка підлягала встановленню по ній.

Стосовно всіх інших доводів та заперечень адвоката Бруса С.М., суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов"язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов"язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00 від 18 липня 2006 року).

Суд звертає увагу на те, що норми чинного законодавства не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи, зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту, не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, та вина його доведена встановленими судом доказами «поза розумним сумнівом».

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, та вина його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судді не надано.

При накладенні стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 згідно ст. 34 КУпАП судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2025 року складає 605,60 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 122-4, 245, 252, 280, 283, ст. 284 ч.1 п.1 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснитиОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.