Справа № 752/3844/25
Провадження №: 3/752/2290/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

25.01.2025 року о 13 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Наддніпрянське шосе, виїзд на Південний міст, керував автомобілем «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину, відмітив, що рухався на своєму автомобілі, мав намір заїхати на Південний міст, зупинив поліцейський, перевірив документи та заявив що ніби то він перебуває в розшуку по ІНФОРМАЦІЯ_2. Після такої заяви поліцейський сказав йому вийти з автомобіля, щоб перевірити ознаки сп`яніння, на що він відмовився мотивуючи це тим, що його могли затримати та доставити до ІНФОРМАЦІЯ_2. Не хотів виходити з свого автомобіля. З тих же підстав відмовився їхати до лікаря нарколога. Додатково пояснив, що дійсно в базі присутній його однофамілець, з Луганської області який перебуває в розшуку, і його постійно сприймають за іншу особу. Зауважив, що раніше вже були подібні випадки при перевірці документів.

Вислухавши пояснення водія, дослідивши надані суду письмові докази, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, а саме на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, відмовився, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суд виходив з наступного.

Суд не враховує та не бере до уваги позицію ОСОБА_1 щодо того, що поважною підставою відмови проходити огляд на стан сп`яніння було саме те, що нібито схожа за прізвищем особа перебуває в розшуку, і його можуть сплутати з цією особою та затримати. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, дійсно було зупинено автомобіль «Nissan» під керуванням ОСОБА_1 . Інспектор поліції підійшов перевірити дозвіл на проїзд «Південним мостом», під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейський перевірив його документи встановив що він перебуває в розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2, повідомив це йому, на що ОСОБА_1 пояснив, що ніби то в нього є однофамілець, який перебуває в розшуку, а його постійно сплутують. Поліцейський показав ОСОБА_1 відмітку про розшук з фотографією особи на якій ОСОБА_1 впізнав саме себе та відмітив, що не розуміє чому його оголосили в розшук. Він перед новим роком був у ІНФОРМАЦІЯ_2 та його не було оголошено в розшук. Пообіцяв поліцейському, що обов`язково звернеться в ІНФОРМАЦІЯ_2 та вияснить цей момент. В подальшому спілкуванні поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, запропонував проїхати до лікаря нарколога на що останній чітко відмовився. За результатами відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським було складено протокол. Такий перебіг подій, відображений на відеозаписі повністю спростовує теорію ОСОБА_1 про боязнь затримання через відмітку про розшук та відмову через це від проходження огляду на стан сп`яніння. В діях ОСОБА_1 чітко вбачається порушення вимог п. 2.5 ПДР, а саме невиконання вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 229966, від 25.01.2025 року, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами по справі. Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який, як вважає суд є достатнім та беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. А також факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 особисто підтвердив в судовому засіданні.

Надані суду докази в сукупності є належними, допустимими, достатніми, переконливими та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.О. Вдовиченко