Провадження №3/367/816/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., вивчивши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, штаб сержанта , старшого сержанта 1ВОП 7РОП 3БОП, Військова частини НОМЕР_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за частиною четвертою статті 172-11 КУпАП, -

установив:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшла справа з протоколом (серія НГУ № 338423 від 13.12.2024) про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 172-11 КУпАП. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 вказаний матеріал передано для розгляду судді Білогруд О.О.

Дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суддею встановлено таке.

Згідно протоколу серії НГУ № 338423, 18.11.2024 штаб-сержант ОСОБА_1 не прибув на ранкове шикування до військового містечка № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) військової частини НОМЕР_1 , чим здійснив самовільне залишення військової частини. Зазначено, що такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 172-11 КУпАП. До протоколу додано копію Донесення із Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 18.11.2024 року; копію рапорту т.в.о. командира 3-го батальйону оперативного призначення ст. лейтенанта ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 самостійно прибув на службу 19.11.2024.; витяги з наказів від 28.10.2024 № 2469 та від 11.11.2024 № 321; письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.11.2024; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; лист ознайомлення з положеннями статей Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення; службова характеристика від 19.11.2024 та службова картка військовослужбовця; копія довідки про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 від 18.11.2024.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про складення стосовно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 172-11 КУпАП ознайомлений, оскільки матеріали справи містять його письмові пояснення з приводу обставин, інкримінованого йому адміністративного правопорушення, протокол містить його підпис про ознайомлення з текстом. Водночас, у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що на даний час відповідно до наказу командира ОСОБА_1 у відрядженні на Східному напрямку.

У судовому засідання 17.02.2025 свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 повідомили, про те, що щодня о 08:00 ранку у Військовій частині відбуваються ранкові шикування та перевірка наявності особового складу на території розташування. 18.11.2024 під час ранкового шикування після оголошення його прізвища ОСОБА_1 не відгукнувся. Чому його не було на шикування вони не знають, з ОСОБА_1 близько знайомі не були.

У судовому засіданні 18.02.2025 свідок ОСОБА_4 повідомив, що 18.11.2024 особисто на шикуванні не був, оскільки перебував у відпустці, однак в силу своїх посадових обов`язків знає про обставини вказаної події. Зазначив, що після виявлення факту відсутності ОСОБА_1 у військовій частині 18.11.2024 проводилося службове розслідування з метою встановлення фактів та обставин вказаної події. Також зазначив, що у разі захворювання військовослужбовець зобов`язаний звернутися за медичною допомогою до медичної служби військової частини, у якій відповідний військовослужбовець проходить службу. В разі неможливості, то також може звернутися до закладу охорони здоров`я для цивільного населення, однак в такому випадку відповідний військовослужбовець зобов`язаний повідомити безпосереднього командира та медичну службу військової частини про таке звернення.

Вивчивши матеріали вказаної справи суддею враховується таке.

За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини четвертої статті 172-11 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені особою, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Диспозиція частини першої статті 172-11 КУпАП передбачає такі склади адміністративного правопорушення: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Диспозиція частини третьої статті 172-11 КУпАП 1) самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також 2) нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Хоча розділ «Суть адміністративного правопорушення» протоколу серії НГУ № 338423 від 13.12.2024 не містить обов`язкової вказівки, передбаченої частиною четвертою статті 172-11 КУпАП, а саме вчинення діяння в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з аналізу матеріалів можливо дійти висновку, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-11 КУпАП, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а саме за частиною четвертою статті 172-11 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу на таке.

І. Відповідно до Закону України №1932-ХІІ від 06.12.1991 «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено у Україні воєнний стан який діє і до сьогодні.

Отже, частина четверта передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Однак воєнний стан діє і до сьогодні, тобто подія 18.11.2024 відбулася під час дії воєнного стану. Тому вказана обставина виключає відповідальність ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого саме за частиною четвертою статті 172-11 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

ІІ. У протоколі зазначено: «18.11.2024 АДРЕСА_3 . Не прибуття на службу штаб-сержанта ОСОБА_1 , який не прибув на ранкове шикування до військового містечка № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) військової частини НОМЕР_1 , чим здійснив самовільне залишення військової частини».

Об`єктивна сторона частини третьої статті 172-11 КУпАП може мати наступні прояви: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів тривалістю до десяти діб; нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин у разі призначення або переведення тривалістю до десяти діб; нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Суб`єктивна сторона завжди характеризується прямим умислом з метою тимчасового ухилення від служби.

Самовільним залишенням частини або місця служби вважається таке, що вчинене без дозволу начальника (командира), який згідно з законодавством уповноважений такий дозвіл надати. Нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу - це його нез`явлення на службу в строк, указаний у відповідному документі, тобто військовослужбовець відповідно до спеціального дозволу перебував у іншому місці і після того як дозволений період завершився не повернувся до визначеного місця. Поважними причинами затримки військовослужбовця може бути визнана, наприклад, хвороба, що перешкоджає пересуванню, смерть або тяжка хвороба членів його сім`ї, стихійне лихо чи інші надзвичайні обставини, які підтверджені відповідними документами.

Тобто поняття «самовільне залишення військової частини» та «не прибуття військовослужбовця вчасно на службу» є взаємовиключними. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 було направлено відповідним розпорядження до іншого місця і від своєчасно не повернувся.

При цьому, матеріали справи містять копію довідки від 18.11.2024 про тимчасову непрацездатність, видану штаб сержанту ОСОБА_1 , про те, що його звільнено від служби з 18.11. 2024 до 22.11.2024 у зв`язку з захворюванням, причина тимчасової непрацездатності зазначено загальне захворювання.

Тобто матеріали містять докази які суперечать один одному та безумовно викликають сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 , які беззаперечно, відповідно до Конституції України, повинні трактуватись на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та свідчать про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Відповідно до вимог статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори» міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.200, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Згідно вимог пункту другого статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення стаття 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтями 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не вправі вийти за межі протоколу та самостійно розширити або змінити фабулу (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, зазначену у протоколі, чи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це істотно порушує право особи на захист та не узгоджується з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08). Тобто у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Тим більше, якщо подія і склад адміністративного правопорушення не підтверджується у справі іншими доданими до протоколу доказами, перелік яких визначено у статті 251 КУпАП.

Абзацом другим статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Тобто саме на ці органи покладено обов`язок неухильного дотримання законодавства України під час виконання службових обов`язків, всебічного дослідження обставин, збирання всіх наявних доказів та в разі наявності ознак вчинення правопорушення надати їх всі суду.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони. У випадку відсутності будь-якої зі складових, то адміністративна відповідальність не наступає.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене диспозиціями статті 172-11 КупАП, суду надано не було, досліджені обставини у сукупності свідчать про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі за частиною четвертою статті 172-11 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 172-11, 221, 283-285, 294, 247 КУпАП, суддя

постановив:

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною четвертою статті 172-11 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Білогруд