ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 , подану на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням,

встановила:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадженні по справі закрито.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що 30.09.2025 року о 21 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 , а саме: а саме висловлювався на її адресу та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На зазначену постанову суду потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу відповідно до змісту якої просить скасування постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року та закриття провадження у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку оскарження постанови суду першої інстанції з огляду на те, що вона не була присутня в судовому засіданні, оскільки не була повідомлена про дату та час його проведення, постанову суду отримано її представником 10 січня 2025 року.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги подане нею клопотання про закриття провадження по справі.

Вказує, що ніяких дій, які можна було б кваліфікувати як домашнє насильство з боку ОСОБА_1 по відношенню до неї чи до їхнього сина, ОСОБА_1 не вчиняв.

Також зазначає, що вона не викликала поліцію і не повідомляла про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Перевіривши матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Згідно із ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст.ст. 289, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що постанову було оголошено за відсутності ОСОБА_2 , остання в судове засідання не виклалась, копію судового рішення не отримувала, що підтверджується наданими суду апеляційної інстанції матеріалами.

За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Згідно з положеннями ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції недотримано з огляду на таке.

Згідно до змісту ст.ст.7, 254, 279, КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, та долучені до нього матеріали, які повинні підтверджувати викладені в протоколі обставини.

Так, суд першої інстанції не звернув уваги про відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї. З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що останній висловлювався на адресу ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою, але з доданих до протоколу матеріалів факт вчинення саме насильства в сім`ї, тобто дії, що можна кваліфікувати за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, які ставляться в провину ОСОБА_1 не підтверджується.

Також, судом першої інстанції не взято до уваги надане ОСОБА_2 клопотання про закриття провадження по справі, в якому остання зазначає, що 30.09.2024 року між нею та ОСОБА_1 виникла словесна суперечка, 01 жовтня 2024 року вона поїхала на роботу, звідки викликала поліцію за екстреним номером 102 бо сприймала ситуацію такою, що її колишній чоловік навмисно, в порушення їхніх домовленостей, привів до них додому свою матір з метою щоб вона знову з`їхала з квартири. Працівники поліції не розібрались складаючи даний протокол про адміністративне правопорушення в даній ситуації та не врахували всіх обставин справи, викладені в заяві та поясненнях факти не відповідають дійсності, так зробити їй порадили інші люди.

При цьому, в апеляційному суді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили, що ОСОБА_1 не вчинялось домашнє насильство щодо ОСОБА_2 у зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці.

Отже, вина стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена та не підтверджується матеріалами справи.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

постановила:

Клопотання потерпілої ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року задовольнити.

Поновити потерпілій ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року, як пропущеного з поважних підстав.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун