Справа № 139/121/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року с-ще Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., отримавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №430857 від 15 лютого 2025, ОСОБА_1 15 лютого 2025 року о 15:30 год., за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурними словами, принижував честь та гідність, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що з потерпілою ОСОБА_2 перебував у шлюбі більше 30 років та після його розірвання продовжує проживати з останньою в одному будинку по АДРЕСА_1 . Того дня повернувшись додому побачив, що у кімнаті де стояв холодильник його не було бо колишня дружина переставила його в іншу кімнату, через це між ними виник спір, однак він нецензурною лексикою в сторону колишньої дружини не висловлювався, ніяких протиправних дій відносно неї не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася про час, день та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с.16). В телефонному режимі повідомила, що перебуває у відрядженні в м. Вінниці, із заявою про відкладення слухання по справі не зверталася.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №430857 від 15.02.2025, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №094033 від 15.02.2025, протокол прийняття заяви від 15.02.2025, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.02.2025, де ОСОБА_2 зазначена як постраждала особа, та її письмові пояснення.

Оцінюючи наведені докази, суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Із адміністративних матеріалів вбачається, що, доказами протиправної поведінки ОСОБА_1 , що призвела до складання протоколу про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2025 року, є пояснення особи, яку сторона обвинувачення вважає потерпілою, та її заява про вчинення щодо неї домашнього насильства.

Натомість з пояснень ОСОБА_1 , в суді слідує, що ніяких протиправних дій відносно колишньої дружини він не вчиняв, оскільки він не вживає ненормативну лексику і ніколи не принижував честі та гідності дружини.

Інші докази протокол прийняття заяви, форма оцінки ризиків, даних щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не містять.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вину у вчиненні правопорушення не визнала, а наявні у матеріалах справи докази не дають можливості прийти до однозначного висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 173-2 ч. 1, 221, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя: