Справа № 567/175/25
Провадження №3/567/159/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючої, громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.184 КУпАП, -

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 661073 від 16.01.2025р. ОСОБА_1 ставиться у провину ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо створення належних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 6 класу Української гімназії Острозької міської ради Рівненської області, який у період з 06.11.2024 року близько 13 год. 40 хв. по 25.12.2024 року о 09 год. 55 хв. в АДРЕСА_2 , на уроках англійської мови, української мови та літератури, фізичної культури, громадянської освіти, порушував дисципліну на уроках, займався сторонніми справами, заважав вчителям, відволікав учнів, на зауваження не реагував.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не визнала та пояснила, що проживає в АДРЕСА_1 та разом з чоловіком виховує двох малолітніх дітей, зокрема, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учнем 6 класу Української гімназії Острозької міської ради Рівненської області. Вказала, що її меньший син ОСОБА_3 має дружні стосунки з усіма учнями у класі. Він енергійний, рухливий та працелюбний. За час навчання син приймав участь у багатьох конкурсах на різні теми, за що був нагороджений грамотами від керівництва школи. Окрім того, за виховання сина їй, як матері, неодноразово виносились подяки за його виховання, син позитивно характеризується за місцем навчання. Вказала, що у зв`язку з погіршенням поведінки її сина у школі, вона неодноразово зверталась до керівництва школи у сприянні та наданні допомоги з даного приводу, просила надати можливість сину попрацювати з шкільним психологом. Зазначила, що у зв`язку із здійсненням психологічного тиску на її сина зі сторони вчителя фізичної культури та практичного психолога гімназії ОСОБА_4 , що полягали в словесних образах, шарпанні за одяг, виставлянні з спортивного залу та класу, приниженні через релігійні переконання, вона звернулась до поліції. Вказує, що саме після її звернення до поліції з приводу вчинення вчителем фізкультури ОСОБА_4 дій з ознаками булінгу (цькування) по відношенню до її сина ОСОБА_5 й почалися скарги зі сторони викладачів та керівництва гімназії на поведінку її сина ОСОБА_6 . Зазначила, що вчителька української та англійської мови є дружиною вчителя фізкультури ОСОБА_4 та заступник директора гімназії є хрещеною матір`ю вчителя фізкультури ОСОБА_4 . Вказала, що до її звернення в поліцію з приводу вчинення вчителем фізкультури ОСОБА_4 дій з ознаками булінгу (цькування) по відношенню до її сина ОСОБА_5 будь-яких зауважень зі сторони вчителів гімназії щодо поведінки її сина ОСОБА_6 не було. Вказала, що син ОСОБА_6 вдома поводить себе добре, допомагає їй по господарству.

Вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що створює належні умови для життя та навчання свого малолітнього сина ОСОБА_6 , а також всебічно приймає участь у його вихованні.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , судом не встановлено обставин на підтвердження вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.150 СК України. Так, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Також, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 26.12.2024 р. та від 16.01.2025 р. вбачається, що вона проживає в АДРЕСА_1 разом з чоловіком та виховує двох малолітніх синів : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є відповідно учнями 8 та 6 класу Української гімназії Острозької міської ради Рівненської області. Зазначила, що для своїх дітей створює належні умови, діти завжди охайні та нагодовані, по місцю проживання забезпечені усім необхідним. Спільно з чоловіком постійно проводить виховні бесіди щодо поведінки дітей. Старший син ОСОБА_8 спокійний, врівноважений, вихований, будь-яких зауважень зі школи відносно нього не було, разом з тим меньший син ОСОБА_6 енергійний, рухливий, товариський, трудолюбивий, проте має погану поведінку у школі. На зауваження вчителів з чоловіком вона реагує відразу та проводить з дітьми виховні бесіди з приводу поведінки у суспільстві та у школі. Зазначила, що вона зверталася до директора школи ОСОБА_9 , заступника директора ОСОБА_10 , класного керівника ОСОБА_11 з проханням, щоб у вихованні меньшого сина ОСОБА_5 допоміг шкільний психолог ОСОБА_4 . Зазначила, що меньший син ОСОБА_6 вдома поводить себе добре, ввічливий, допомагає, має гарну поведінку. 19.12.2024 р. на батьківських зборах заступник директора ОСОБА_10 повідомила, що впровдовж останніх 1,5 місяці син ОСОБА_6 почав краще вчитися та його поведінка змінилася на краще. Водночас зазначила, що з 5 класу вчитель фізкультури ОСОБА_4 (який за сумісництвом був шкільним психологом) ображає її сина, принижує словесно, застосовує фізичну силу, шарпав за одяг, ображав нецензурними словами, бив м`ячем та принижував з приводу релігійних поглядів. На уроках фізичної культури вчитель ОСОБА_4 виганяв її сина з спортзалу та спонукав інших учнів кидати в сина м`ячем. Вказала, що між її чоловіком та вчителем фізкультури відбувалися телефонні розмови, під час яких вчитель скаржився на поведінку сина. Зазначила, що вчитель фізкультури ОСОБА_4 ображає дітей в школі, але батьки не мають бажання писати заяви з приводу поведінки вчителя.

Як вбачається з письмових пояснень малолітнього ОСОБА_2 від 26.12.2024 р. та від 16.01.2025 р., він проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_12 в АДРЕСА_1 . Батьки створюють належні умови для його життя, навчання та виховання та проводять з ним виховні бесіди. Вказав, що він іноді порушує дисципліну на уроках, оскільки за допущені ним помилки вчителі можуть на нього накричати, у зв`язку з чим у нього зникає інтерес до вивчення навчального матеріалу, може говорити на уроках не по темі. Вказав, що на уроках фізичної культури та громадянської освіти, які проводить ОСОБА_4 , він поводить себе тихо. Зазначив, що вчитель ОСОБА_4 неодноразово принижував його, шарпав за одяг, систематично словесно ображав та висловлювався нецензурними словами, кидав в голову м`яч, погрожував та ставив підніжки, принижував через релігійні переконання, іноді виганяв з спортзалу, часто чув у вчителя з ротової порожними запах алкоголю.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , вони працюють в Українській гімназії Отрозької міської ради Рівненської області, де навчається ОСОБА_2 , який є учнем 6 класу. Вказали, що ОСОБА_2 за час навчання зарекомендував себе як учень, який постійно не задоволений навчально-виховним процесом. Систематично порушує дисципліну на уроках, б`є та ображає однокласників, не дотримується правил, прописаних в гімназії, без поваги ставиться до вчителів, на зауваження не реагує. Батьки не реагують на зауваження вчителів, намагаються знайти виправдання вчинкам дитини, у всьому звинувачують вчителів, посилаючись на те, що вчителі не справляються зі своїми посадовими обов`язками.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , вони є учнями 6 класу Української гімназії Отрозької міської ради Рівненської області. Вказали, що ОСОБА_2 є їхнім однокласником, який порушує дисципліну на уроках, на зауваження вчителів не реагує. Вказали, що вчитель фізкультури ОСОБА_4 не ображав ОСОБА_2 та періодично робив йому зауваження з приводу його незадовільної поведінки.

Судом встановлено, що 26.12.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області із заявою, в якій просила притягнути ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення булінгу стосовно її сина ОСОБА_2 в школі та поза її межами.

З рапорту інспектора сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадами Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Кошинської Д.М. від 20.01.2025 р. вбачається, що під час розгляду заяви було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Українській гімназії з першого класу, виховується в повній сім`ї, має навчальні досягнення в основному середнього рівня, належить до категорії учнів, які не в повній мірі використовують свій потенціал, навчається не в повну міру своїх сил, під час занять може відволікатись, виявляє логічне образне мислення. У Назара довільна зорова пам`ять, виявляє зацікавленість у вивченні етики, образотворчого мистецтва. На уроках не завжди уважний та зосереджений, домашні завдання виконує не систематично, навчальні заняття пропускає лише з поважних причин, має добрий загальний розвиток, бере участь у громадському житті класу, у культмасових заходах. За характером Назар емоційний, нестриманий, імпульсивний, на перервах та уроках має порушення дисципліни, на уроках часто займається сторонніми справами, часто ігнорує правила поведінки, заважає вчителям, відволікає дітей, на зауваження не реагує. Не завжди організований, дуже рухливий, має друзів серед однолітків. Батьки приділяють увагу вихованню сина, підтримують зв`язок з класним керівником у телефонному режимі та з`являються в гімназію на прохання адміністрації та вчителів.

Водночас інспектором сектору ювенальної превенції було встановлено, що ОСОБА_2 порушує дисципліну під час навчального процесу: запізнюється на уроки; не виконує завдань вчителів, заважає вчителям та однокласникам; дітей штовхає, шарпає та обзиває. Як наслідок вчитель ОСОБА_4 під час навчального процесу «займається вихованням учня»: словесно ображав; шарпав за одяг, змушував його покинути спортзал/клас; ставив підніжки; закликав дітей на уроці фізичної культури кидати м`ячі об учня; 25.12.2024 року на другому уроці здійснив приниження через релігійні переконання, сказавши, що «прийдеш сьогодні колядувати до мене з своїм татом священиком, знаючи, що святкують Різдво Хрестове 7 січня».

16.01.2025 року Острозький міський центр соціальних служб виконкому Острозької міської ради Рівненської області надав висновок про те, що за результатами проведеної роботи виявлено, що у результаті вчинків та висловлювань вчителя Української гімназії ОСОБА_4 здійснювався психічний тиск на малолітнього ОСОБА_2 . З вчителем проведено профілактичну бесіду щодо розвитку навичок конструктивного спілкування. 14.01.2025 року відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-4 КУпАП.

Згідно характеристики старости сіл Українка, Бубнівка, Вишеньки, Гай, Дубини від 11.02.2025 року ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, заяв, скарг та інших компроментуючих матеріалів, повідомлень про порушення громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності не надходило.

З наданих ОСОБА_1 та досліджених судом подяк та грамот вбачається, що батьки малолітнього ОСОБА_2 під час навчання в останнього в Українській гімназії отримували подяку за плідну роботу з покращення умов навчання та виховання учнів класу, та сам малолітній ОСОБА_2 неодноразово з 1 класу по 5 клас отримував похвальні грамоти та дипломи за участь в різноманітних шкільних конкурсах, що на переконання суду характеризує батьків та їх сина ОСОБА_6 з позитивної сторони.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП полягає у трьох різних формах: ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Однак матеріали, які надійшли до суду не містять доказів, які б достовірно підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме, невиконання нею обов`язків по забезпеченню необхідних умов виховання та навчання свого малолітнього сина, зокрема, під час перебування останнього у навчальному закладі.

З досліжених судом доказів не встановлено наявність причинного зв`язку між обставинами, викладеними у фабулі протоколу та поведінкою ОСОБА_1 , як матері малолітнього ОСОБА_5 , під час перебування останнього на шкільних заняттях в Українській гімназії Острозької міської ради.

Судом встановлено, що в поведінці ОСОБА_1 не вбачаються умисні дії чи бездіяльність щодо невиконання нею своїх батьківських обов`язків з виховання свого малолітнього сина ОСОБА_5 , зокрема, що вона не контролювала поведінку свого сина під час освітнього процесу, а саме на уроках фізичної культури, громадянської освіти, під час яких її син порушував дисципліну, займався сторонніми справами, заважав вчителю, та судом не встановлено підстав вважати, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків з його виховання.

Крім того, з досліджених доказів судом не встановлено, що малолітній ОСОБА_2 порушував дисципліну на уроках англійської мови, української мови та літератури, як про це зазначено у фабулі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, позаяк в матеріалах справи відсутні пояснення, відібрані у вчителів з вищевказаних навчальних предметів на підтвердження наведених у протоколі обставин.

Про ухилення від виконання батьківських обов`язків не свідчить лише поведінка малолітньої дитини, в діях батьків мають міститись ознаки невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія/бездіяльність, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 10 Закону України «Про повну загальну середню освіту» освітній процес у закладах освіти організовується відповідно до Закону України «Про освіту», цього Закону, інших актів законодавства, освітньої програми (освітніх програм) закладу освіти та спрямовується на виявлення та розвиток здібностей та обдарувань особистості, її індивідуальних здібностей, досягнення результатів навчання, прогресу в розвитку, зокрема формування і застосування відповідних компетентностей, визначених державними стандартами. На кожному рівні повної загальної середньої освіти освітній процес організовується в безпечному освітньому середовищі та здійснюється з урахуванням вікових особливостей, фізичного, психічного та інтелектуального розвитку дітей, їхніх особливих освітніх потреб.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; виконувати освітню програму для досягнення здобувачами освіти передбачених нею результатів навчання; сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; дотримуватися академічної доброчесності та забезпечувати її дотримання здобувачами освіти в освітньому процесі та науковій діяльності; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у здобувачів освіти усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України; виховувати у здобувачів освіти повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України та навколишнього природного середовища; формувати у здобувачів освіти прагнення до взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки; повідомляти керівництво закладу освіти про факти булінгу (цькування) стосовно здобувачів освіти, педагогічних, науково-педагогічних, наукових працівників, інших осіб, які залучаються до освітнього процесу, свідком якого вони були особисто або інформацію про які отримали від інших осіб, вживати невідкладних заходів для припинення булінгу (цькування).

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» педагогічні працівники повинні дотримуватися принципів дитиноцентризму та педагогіки партнерства у відносинах з учнями та їхніми батьками; виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про освіту», цим Законом, іншими актами законодавства, установчими документами закладу освіти, трудовим договором та/або їхніми посадовими обов`язками; забезпечувати єдність навчання, виховання та розвитку учнів, а також дотримуватися у своїй педагогічній діяльності інших принципів освітньої діяльності, визначених статтею 6 Закону України «Про освіту»; постійно підвищувати свою педагогічну майстерність тощо.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, на переконання суду, є недоведеним.

Суд вважає, що для доведення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності має використовуватись стандарт доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), рішення ЄСПЛ у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.