ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/394/24 Номер провадження 33/814/176/25Головуючий у 1-й інстанції Кириченко О. С. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника адвоката Павленка О.А., потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілого адвоката Маліченка М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Павленка Олександра Анатолійовича подану в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Диканського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 27 квітня 2024 року о 20 год.20 хв. по вул. Садова в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_2 , не переконавшись у безпечності маневру, при зміні напрямку руху здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з мотоциклом «Honda Hornet 600» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водію ОСОБА_2 спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В той же час, ОСОБА_1 27 квітня 2024 року о 20 год.20 хв. по вул. Садова в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 вчинив зазначене порушення повторно протягом року, оскільки 24 січня 2024 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови серії БАД №499684 від 24 січня 2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.п.10.1, 16.13, 1.1 та п. 2.1А Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.5 ст.126 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Диканського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року, ОСОБА_1 через свого захисника адвоката Павленка О.А. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Павленко О.А. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП без встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Маліченко М.А. в судовому засіданні заперечували заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Мотиви суду

Згідно з положеннями частини 7статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП України).

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Предметом будь-якої ДТП є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

Родовим об`єктом адміністративно-правового регулювання у сфері ДТП є суспільні відносини, які посягають на безпеку дорожнього руху, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до приписів норми ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.2, 4 цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 16.13 ПДР України перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Відповідно до п. 2.1А ПДР України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, що передбачені ст.124 та ч.5 ст.126 КУпАП України суд першої інстанції виходив з того, що останній, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_2 , не переконавшись у безпечності маневру, при зміні напрямку руху здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з мотоциклом «Honda Hornet 600» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водію ОСОБА_2 спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В той же час, ОСОБА_1 27 квітня 2024 року о 20 год.20 хв. по вул. Садова в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 вчинив зазначене порушення повторно протягом року, оскільки 24 січня 2024 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови серії БАД №499684 від 24 січня 2024 року.

Також місцевий суд зазначив, що враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч.5 ст. 126 КУпАП, 27 квітня 2024 року, а станом на день розгляду справи по суті (06 листопада 2024 року), закінчився трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення з дня вчинення вказаних правопорушень, відтак провадження підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість доводи скаржника, що закриваючи провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у місцевого суду були відсутні повноваження щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення, не беруться до уваги апеляційним судом з огляду на наступне.

За положеннями ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Пункт п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема: факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила, та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Отже, системний аналіз зазначених правових норм свідчить, що закриття провадження на підставі закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Встановлення такої обставини - чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Крім того, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні, не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це, поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

Слід зазначити також, що правовий аналіз ст.38 КУпАП свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в інкримінованому їй правопорушенні (в даному випадку у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди), провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини в діях особи.

Окрім того формулювання ст.38 КУпАП - «Строки накладення адміністративного стягнення» вказує на те, що таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, застосування даної правової норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватися лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що ст. 280 КУпАП, якою регламентовано обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, встановлює обов`язок під час судового розгляду встановити ряд обставин, в тому числі чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа у його вчиненні. У відповідності до положень ст.283КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи щодо встановлення вини особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і проводиться судовий розгляд.

На переконання апеляційного суду, застосовування норми ст.247 КУпАП щодо закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

В свою чергу, місцевим судом правомірно було встановлено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.5 ст. 126 КУпАП та те, що на момент розгляду справи про вищезазначені адміністративні правопорушення, минуло більше трьох місяців з дня вчинення цього правопорушення, відтак закрито провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко