КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 756/8919/24 Апеляційне провадження № 33/824/405/2025Головуючий у суді першої інстанції - Ковальова В.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 02 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 824996 від 20.06.2024, цієї ж дати о 22 год. 33 хв. у м. Києві по просп. В. Івасюка, 46, водій ОСОБА_1 керував авто VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці ока, що не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на б/к 473829, 472096, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Постановою Оболонськогорайонного суду м. Києва від 02.09.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення посилаючись на порушення працівниками поліції інструкції щодо порядку та підстав огляду на стан сп`яніння. Зокрема, заявник акцентує увагу на тому, що жодних ознак сп`яніння у нього не було, а тому підстав для проведення огляду на його визначення не існувало. Також у скарзі ОСОБА_1 зазначає про порушення порядку доставки на медичний огляд, наголошуючи на тому, що працівники поліції не склали належного направлення на огляд і не забезпечили доставки для проходження такого огляду.

Крім того, заявник наголошує на тому, що з боку працівників поліції було здійснено провокацію та введено його в оману щодо юридичних наслідків відмови від проходження огляду. Також він вказує на відсутність факту керування транспортним засобом у момент складання протоколу, що унеможливлює визнання його винним у вказаному правопорушенні.

Також разом з апеляційною скаргою було подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Панасюк В.М. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2024 була винесена оскаржувана постанова. Скаржник з оскаржуваною постановою ознайомився 04.09.2024. Вперше апеляційну скаргу було подано до суду першої інстанції 13.09.2024. Постановою Київського апеляційного суду від 14.10.2024 скаргу було повернуто особі, яка її подала. Відомостей про отримання цієї постанови матеріали справи не містять, скаржник у клопотанні про поновлення строку зазначив, що постанову від 14.10.2024 отримав 07.11.2024. Вдруге апеляційну скаргу подано 15.11.2024.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 02.09.2024.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №824996 від 20.06.2024, відеозаписами з нагрудних реєстраторів, на яких зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок викладений у постанові Оболонського районного суду м. Києва від 02.09.2024 про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи скаржника про те, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а працівники поліції безпідставно запропонували такий огляд, суд відхиляє, з огляду на те, що це питання суб`єктивної оцінки стану зробленого поліцейським, тому, саме останній, який не є лікарем, вирішує про наявність або відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

Відтак, якщо поліцейський виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння, він має право вимагати проходження відповідного огляду згідно з чинним порядком.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції схиляли до вчинення правопорушення, не відповідають обставин справи та спростовуються відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції.

Суд не може брати до уваги, висновок результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003167 від 21.06.2024, яким зафіксовано відсутність ознак сп`яніння, адже такий висновок був складений на наступний день після складання протоколу, і, крім того, він не спростовує факту відмови від проходження медичного огляду за що і було ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про відсутність факту керування транспортним засобом у момент складання протоколу, не може стати підставою для скасування постанови суду першої інстанції, адже, як вбачається із матеріалів справи, 20.06.2024 відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕНА № 2438777 від 20.06.2024 о 22 год. 32 хв. за частиною першою статті 122 КУпАП що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Судом враховується те, що, згідно рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водій, реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі із гідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 02 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 02 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду