Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/172/25
Провадження № 3/376/172/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року

Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І Г., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 03.03.2015р.,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення, 31.12.2024 року о 17 год.00 хв. та о 19.31год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись за своїм місцем проживання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно психологіного характерусвоєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, в наслідок могла бути завдана шкода психологічному здоров"ю потепілої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою суду від 22.01.2025 вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 376/172/25 (провадження 3/376/172/25).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальніст за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2024 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 , насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

На підтвердження провини ОСОБА_1 до матеріалів справи додано: протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД № 097607 від 07.01.2025 року, та серії ВАД № 101028 від 07.01.2025 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , де вона просить притягнути її сина до відповідальності та письмові пояснення самого ОСОБА_1 де він пояснює що мама має психологічний розлад.

При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що можливість настання чи настання шкода фізичному або психічному здоров`ю, яка була чи могла бути завдана потерпілій ОСОБА_2 , особою, уповноваженою складати протокол, не встановлено.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до наведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 , не встановлена.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження умисних дій ОСОБА_1 та спричинення шкоди потерпілій, у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. 247, ст. 284,ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення через Сквирський районний суд.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня набрання постанови законної сили

Суддя І. Г. Батовріна