ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/8202/24 Головуючий 1 інстанції: Аркатова К.В.
Провадження №33/818/125/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю захисника Москаль Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 жовтня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 18 вересня 2024 року в 00 годин 34 хвилини водій ОСОБА_1 по проспекту Незалежності, біля будинку №13 у місті Харкові керував транспортним засобом «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», у передбачений законом спосіб, відмовився, свідки не залучалися, велася відеофіксація, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції порушили процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу та не залучали свідків. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не є безперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення. Зазначив, що є учасником бойових дій, інвалідом війни, який під час виконання бойового розпорядження отримав важкі травми голови та обличчя, втратив око. Вважає, що порушення координації рухів, нетипова поведінка пов`язана з його інвалідністю, а не з станом сп`яніння.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що судом першої інстанції належним чином про дату, час та місцерозгляду справи не повідомлявся, з 24 жовтня 2024 року по 30 жовтня 2024 року перебував у м.Києві на операції та реабілітації.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Москаль Г.С. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серіїЕПР1 №131556 від 18 вересня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт інспектора поліції в Харківській області ДПП Г.Кіктенко; дані відеозаписів з місця події від 18 вересня 2024 року.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаної ознаки відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи ОСОБА_1 про відсутність у ньогоознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не запропонували пройти водію огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу спростовуються наданими відеозаписами з місця події (диск АЛ 9909 ЕПРІ 131556, відеозапис export-oxuae.mp4 02 хв. 26 с., 07 хв. 30 с.).

До того ж, з наданих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 не хотів проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, вказував, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, оскільки 1,5 2 години тому вживав алкогольні напої (диск АЛ 9909 ЕПРІ 131556, відеозапис export-oxuae.mp4 01 хв. 55 с., 05 хв. 14 с.).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути безперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки винуватість останнього за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з приписів ч.2 ст.266 КУпАП, залучення свідків не є обов`язковим, якщо під час проведення огляду особи поліцейський застосовує технічний засіб відеозапису.

Змоменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня