24.02.2025 Справа № 469/172/25
3/469/105/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2025 року с-ще Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судового засідання Потриваєвої В.А., розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли від відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП у Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.2 ст.173-8 КУпАП,-
в с т а н о в и л а :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД№147150 від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 лютого 2025 року о 18.30 год. за місцем проживання у АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно з перевагою сили вчинив сварку відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, вдарив рукою по обличчю та у груди, та не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА №244558 від 18.02.2025 року про зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи строком на 10 діб та в межах строку дії припису повернувся до місця проживання постраждалої особи, щодо заборони яких зазначено у приписі.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 мобілізовано до ЗСУ та додому він повернувся, щоб зібрати речі і вирішити питання нагляду за дружиною з інвалідністю та дітьми.
Оскільки правилами ст.268 КУпАП не передбачено розгляд справ зазначеної категорії за обов"язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи проведено судом без участі вказаної особи.
На підставі ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч. 2 ст.173-8 КУпАП передбачена за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Постанова судді, згідно зі ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У матеріалах справи наявна ксерокопія термінового заборонного припису стосовно кривдника, вірність якої не засвідчено, а тому зазначений документ не може вважатися допустимим доказом обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, терміновий заборонний припис не містить розписки ОСОБА_1 про ознайомлення з його змістом і отримання цього припису; від осіб, які підписали припис у графі "Кривдник від підпису відмовився в присутності", пояснення не відібрано, відеозапис поліцейського реєстратора з фіксацією ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом припису та вручення його копії суду не надано.

За такого відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом термінового заборонного припису.

Суд також зважає на те, що за змістом цього термінового заборонного припису, щодо ОСОБА_1 застосовано лише захід у вигляді зобов"язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи.

Доказів того, що ОСОБА_1 не виконав саме цієї вимоги, тобто не залишив місце проживання, матеріали справи не містять.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.25 Закону Україні "Про запобігання та протидію домашньому насильству" працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

На підставі ч.8 вказаної статті кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства протягом однієї доби з моменту винесення термінового заборонного припису у спосіб, передбачений законодавством.

Отже, застосований до ОСОБА_1 захід передбачає тимчасову зміну ним свого місця перебування (проживання).

Згідно з абз.4, 5 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Виходячи з викладеного, саме по собі перебування ОСОБА_1 за адресою місця проживання не свідчить про невиконання ним застосованого тимчасовим заборонним приписом заходу у вигляді залишення місця спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, тобто про продовження проживання за вказаною адресою.

Крім того, виходячи з пояснень ОСОБА_2 , таке перебування ОСОБА_1 дійсно було короткостроковим та мало на меті вирішення побутових питань.

Таким чином, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП, не доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: