Провадження № 3/761/93/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із УПП в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забари Житомирської області, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

19 вересня 2024 року за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 18, у приміщенні магазину «Аврора» ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку, а саме: викрав товару на суму 223 грн. без ПДВ - «Колонка портативна фігурна з підспівувачем АРТ 94377». Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Крім того, 03 жовтня 2024 року о 20 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 18, у приміщенні магазину «Аврора» ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку, а саме: викрав товару на суму 359 грн. без ПДВ - «Навушники вакуумні Bluetooth Grand-X GB-99B чорні». Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, не з`явився. Жодних заяв або клопотань, в тому числі і про відкладення, від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

При цьому, суддя звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»). Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, розглядом справи не цікавився, своїм правом брати участь у судовому розгляді не скористався.

У той же час, судом вживалися вичерпні заходи для забезпечення явки ОСОБА_1 у судове засідання для розгляду складених стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення. Так, постановою від 11.12.2024 до ОСОБА_1 застосовано привід за вказаним у протоколах місцем проживання останнього. Однак станом на день розгляду провадження стосовно ОСОБА_1 жодних відомостей із УПП в м. Києві ДПП про виконання зазначеної постанови не надходило.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляв, при цьому, судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки ОСОБА_1 у судове засідання, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддя прийшла до таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року становить 3028 грн.

Так, ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, вартість викраденого майна для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 51 КУпАП не повинна перевищувати 1514 грн.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: даними протоколів серії ГП №548079 від 03.10.2024 та серії ГП №548078 від 03.10.2024, складеними стосовно ОСОБА_1 ; заявою охоронця магазину «Аврора», що за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 18, ОСОБА_3 від 03.10.2024; актом інвентаризації від 03.10.2024, яким підтверджується сума викраденого майна - колонки та навушників, складеним ОСОБА_4 .

Також суддя сприймає відеозаписи із нагрудник камер працівників поліції, з яких вбачається, що після прибуття поліцейськими на місце події, останні виявили затриманого охоронцем магазину «Аврора» чоловіка, особу було встановлено - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 у ході спілкування з поліцейськими вказав, що через відсутність у нього коштів таємно викрав із магазину «Аврора», що за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 18, колонку та навушники. У вчиненому кається, запевняє, що більше подобного не повториться.

Разом з тим, суддя не бере до уваги долучений до матеріалів провадження рапорт поліцейського В2 Р1 П1 Б1 УПП в м. Києві ДПП капрала поліції Леоновця М. від 08.10.2024, в якому останній просить вважати правильним складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 51 КУпАП з огляду на притягнення останнього 26.01.2024 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Із наведеного слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності протягом року за аналогічною статтею КУпАП має наслідком кваліфікацію її дій, як вчинених повторно.

Разом з тим, суддя звертає увагу, що 09.08.2024 набув чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна). Відтак, посилання поліцейського у своєму рапорті на повторність протягом року вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, не відповідатиме положенням, закріпленим ст. 7, 8 КУпАП, а тому, суддя вважає правильним кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Таким чином, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, а тому, він підлягає адміністративній відповідальності за вчинення зазначених адміністративних правопорушень.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного, майновий стан останнього.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

В порядку, визначеному ст. 401 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 401, ч.1 ст. 51, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк