Справа 682/379/25
Провадження № 3/682/196/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року

Суддя Славутського міськрайонного суду

Хмельницької області Мотонок Т.Я.,

за участі особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, пенсіонерки, неодруженої, має на утриманні одну особу похилого віку, дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

При розгляді адміністративного матеріалу судом встановлено, що згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 415044 від 15.02.2024 - 15.02.2025 року близько 13 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство (психологічне) відносно свого колишнього чоловіка, яке полягало у висловлювані нецензурною лайкою на його адресу, а також в перешкоджанні користуванні кухнею та вбиральнею, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 . Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 24.02.2025 о 08 год. 40 хв.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому правопорушенні не визнавала. Повідомила, що будинок АДРЕСА_1 , в якому вона проживає, перебуває у спільній частковій власності по , які належать: їй, доньці, сину та колишньому чоловікові. 15.02.2025 у вихідний день її колишній чоловік ОСОБА_2 прийшов додому разом із чоловіком, який представився електриком, однак жодних документів їй не пред`явив. Чоловік пояснив, що електрик повинен вивести йому окремий лічильний електроенергії на його частку в житлі. На вказані дії ОСОБА_1 заперечила, оскільки у них з чоловіком є спір щодо права власності відносно вказаного будинку, а також щодо сплати комунальних послуг відповідно до часток, які вони використовують. Тому, оскільки ОСОБА_1 вже зверталась до РЕМ з приводу можливості встановлення іншого лічильника, вона була проти, щоб стороння людина, яка не пред`явила відповдіних документів, втручалась в роботу лічильника. У зв`язку із цією ситуацією ОСОБА_2 і викликав працівників поліції, які повідомили, що оскільки даний будинок є спільною власністю, то вона ( ОСОБА_1 ). перешкоджає колишньому чоловіку користуватись його власністю.

В судовому засіданні у якості свідка була допитана ОСОБА_3 , донька ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка повідомила, що про ситуацію, означену в протоколі, їй відомо виключно зі слів матері. Однак вона знає про спір батьків щодо будинку та сплати комунальних послуг. Такі суперечки щодо спільного користування у них виникали неодноразово.

ОСОБА_2 викликався в судове засідання, про час та дату слухання повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 256 КУпАП встановлює перелік відомостей, які повинні бути вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, зокрема до вимог наведеної норми Кодексу, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Дослідивши зазначені документи суддя приходить до висновку, сварка стосовно спільного майна не є домашнім насильством в розумінні ст. 173-2 КУпАП. Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , окрім пояснень останнього, матеріали справи не містять.

Зважаючи на наведені вище норми закону, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства психологічного характеру, оскільки між останньою та ОСОБА_2 відбувся побутовий конфлікт щодо майна, яке перебуває у їх спільній частковій власності, у справі відсутні докази, що дії ОСОБА_1 були умисно спрямовані на завдання шкоди психологічному здоров`ю заявника.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно формулювати обвинувачення особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги усі встановлені факти у їх сукупності, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 268, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Суддя Мотонок Т. Я.