Справа № 209/496/25
Провадження № 3/209/183/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 187 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до складеного протоколу серії ВАД № 640907 від 10.01.2025 року, 21.12.2024 року, ОСОБА_2 , перебуваючи під адміністративним наглядом у ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, не з`явився на реєстрацію, чим порушив одне з обмежень адміністративного нагляду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративних правопорушень визнав, просив суворо його не карати.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши та дослідивши матеріали справи, не зважаючи на визнання своєї вини ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.01.2025 року, складеного щодо ОСОБА_1 , уповноважена посадова особа органу поліції, розкриваючи фабулу правопорушення, що інкримінована особі, вказала, що 21.12.2024 року ОСОБА_2 , перебуваючи під адміністративним наглядом у ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, не з`явився на реєстрацію, чим порушив одне з обмежень адміністративного нагляду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП. Особистий огляд та огляд речей, що передбачено ст. 264 КУпАП, проводився за участі ОСОБА_2 , саме йому 10.01.2025 року був вручений другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, про що міститься його особистий підпис.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Диспозицією ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Однак, розкриваючи склад адміністративного правопорушення щодо іншої особи, відомості про яку є відмінними від тієї, яка притягається до адміністративної відповідальності, посадова особа, яка склала протокол, крім того, не навела посилання на конкретний процесуальний документ, яким встановлений щодо ОСОБА_1 чи іншої особи ОСОБА_2 адміністративний нагляд з переліченими обмеженнями, які не дотримані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушення яких тягне за собою настання адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. У фабулі вчиненого правопорушення, яке кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП, не міститься посилання на повторність дій правопорушника, який протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП, знов порушив правила адміністративного нагляду. Такі докази також не долучені до матеріалів адміністративної справи.

Допущені уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, які, в свою чергу, є істотними й позбавляють можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 чи іншою особою ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та наявність в діях складу інкримінованого правопорушення.

Згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення, чи притягти до адміністративної іншу особу, відмінну від тієї, щодо якої складений такий протокол, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України, та буде порушенням право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Зважаю також на застосування загальноприйнятого європейського стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В Україні діє принцип презумпції невинуватості. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять належні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а тому провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, що їй інкримінований.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим або її може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Я.О.Юрченко