Справа № 157/1345/24
Провадження №3/157/34/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В., поліцейського ОСОБА_1 , адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Відділення поліції № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України),

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 345936 від 09 серпня 2024 року зазначається, що ОСОБА_2 08 серпня 2024 року о 23 год 51 хв у м. Камені-Каширському по вул. Відродження керував автомобілем марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Адвокат Колєснік Б.В. подав до суду письмове клопотання, у якому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_2 , який 8 серпня 2024 року біля 23 год 51 хв керував автомобілем і був зупинений поліцейським, на вимогу останнього відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у зв`язку з протиправними діями щодо нього самого поліцейського, який не вказав жодної з передбачених законодавством підстав для проведення відповідного огляду, не пояснив, з якою метою такий має проводитись і у зв`язку з чим, жодної ознаки сп`яніння названо не було. При цьому інспектор не повідомляв ОСОБА_2 , до якого саме медичного закладу потрібно проїхати для проходження відповідного огляду. Також поліцейські порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння ОСОБА_2 не роз`яснювали, фактично в такий спосіб використовуючи його необізнаність з відповідною процедурою. Вагоме значення має те, що ознаки алкогольного сп`яніння не встановлювалися та не озвучувалися поліцейськими, у зв`язку із чим законних підстав для проходження огляду на стан сп`яніння об`єктивно не існувало. Окрім того, жоден з інспекторів не роз`яснив ОСОБА_2 його прав, передбачених ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України, до складення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), а по суті до моменту пред`явлення звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, в такий незаконний спосіб намагаючись отримати від ОСОБА_2 викриваючі його обставини (зокрема щодо факту вживання ним цього дня алкогольних напоїв) та в чому вбачаються ознаки порушення права особи на захист та права не свідчити проти себе. О 23:56:12 інспектор повідомив ОСОБА_2 про те, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України за відмову від проходження медичного огляду. О 00:15:00 поліцейський заборонив подальше керування транспортним засобом. З наведеного убачається, що протягом усього перебігу спілкування ОСОБА_2 та поліцейських, останні не ознайомили ОСОБА_2 з передбаченими законом правами та не роз`яснили їх. Окрім того, жодних документів, які наразі містяться у матеріалах справи, а саме: протокол (а.с. 1), акт огляду (а.с. 4), направлення (а.с. 3), інспектор поліції у присутності ОСОБА_2 взагалі не складав та їх змісту в цілому не оголошував, для підписання їх не надавав. ОСОБА_2 взагалі не знав про існування таких документів і наразі категорично заперечує їх складення у день та час, котрі в них зазначені, а також їх зміст у тій частині, яка стосується виявлення у нього начебто ознак алкогольного сп`яніння, оскільки таких ніхто не встановлював. З наявного ж у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_2 08 серпня 2024 року близько 23 год 51 хв у м. Камені-Каширському по вул. Відродження керував автомобілем марки «Audi A6» з номерними знаками НОМЕР_1 нібито з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. У протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) зазначено, що ознаками сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота. Втім на відеозаписах, долучених до матеріалів справи, можна спостерігати, що підстави огляду на стан сп`яніння поліцейські не встановлювали та не називали взагалі, що вказує на те, що ці ознаки інспектор просто «придумав» коли заповнював протокол та супутні до нього документи. У протоколі (а.с. 1) також значиться, що час його складання - 00 год 15 хв 09 серпня 2024 року, що зовсім не відповідає дійсності, оскільки в цей час такого документу не існувало взагалі. Це прямо свідчить про те, що вказаний у протоколі час його оформлення є недостовірним. Доцільно також вказати, що долученими до справи відеозаписами не зафіксовано фактів ані складання, ані оголошення протоколу, а це, в свою чергу, свідчить на користь того, що такий документ оформлявся за відсутності ОСОБА_2 і його копію останньому направлено не було. Відповідно, пропозиції підписати цей протокол і самого його підписання ОСОБА_2 також відеозаписами не зафіксовано. Окрім того, з долученого до справи відеозапису з найменуванням файлу «7.38» вбачається, що поліцейський лише о 00:15:05 усно повідомив на камеру про те, що протокол про адміністративне правопорушення тільки-но буде складено, однак з цього джерела фактичних даних не простежується, кому говорив про це поліцейський (на відео видно особу у військовій, камуфляжній формі, а ОСОБА_2 цим відеозаписом не зафіксований), а відтак неможливо встановити, чи доводилась така інформація взагалі ОСОБА_2 . Щодо акта огляду на стан сп`яніння (а.с. 4), то в графі цього акта щодо ознак сп`яніння вказано: «різкий запах з порожнини рота», проте така ознака сп`яніння поліцейськими взагалі не встановлювалась і не оголошувалась, у зв`язку із чим правильним буде висновок про безпідставність і незаконність пред`явленої інспектором вимоги пройти відповідний огляд за відсутності для цього реально існуючих та вагомих аргументів. В цілому долученими до справи відеозаписами не зафіксовано ні факту складання, ні оголошення цього документа, що вказує на його об`єктивну відсутність станом на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення. Пропозиції підписати цей документ, відповідно і самого його підписання ОСОБА_2 також відеозаписами не зафіксовано, а останній, в свою чергу, цілком оспорює його існування та не визнає обставин, що в ньому значаться. Направлення (а.с. 3) в присутності ОСОБА_2 також не було складено, не зважаючи на те, що в цьому документі значиться про його начебто складення о 00 год 14 хв, хоча це прямо спростовано самими відеозаписами, котрі містяться у справі (навіть в їх усіченому вигляді). Також важливим є те, що назва закладу охорони здоров`я, зазначена в направленні (а.с. 3), не називалась ОСОБА_2 . Тобто до Камінь-Каширської ЦРЛ ніхто не пропонував проїхати. Факт оголошення направлення (а.с. 3) відеозаписом також не зафіксовано. Отже, протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4) та направлення (а.с. 3) є недостовірними та недопустимими доказами, а тому не можуть братися до уваги, оскільки дійсний час їх складення невідомий, до відома ОСОБА_2 такі документи не доводилися взагалі, для підпису їх ніхто останньому не надавав, що повністю доводиться долученими поліцейськими відеозаписами. З вказаного вище можна зробити висновок, що жодного процесуального документу, наявного в матеріалах справи, не було складено в присутності ОСОБА_2 . Щодо рапорту, в якому інспектор зазначив, що ОСОБА_2 нібито було зачитано права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України, то такі твердження цілком спростовуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи. Також у рапорті зазначено, що у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Проте, як вже зазначено вище, ніякі ознаки сп`яніння не встановлювались та не були названі. Більше того, така ознака як «порушення мови» взагалі відсутня у протоколі (а.с. 1), акті огляду (а.с. 4) та направленні (а.с. 3). Тобто, перелік ознак у різних джерелах фактичних даних, наданих суду для дослідження, є відмінним, що додатково свідчить про їх надуманість і об`єктивну відсутність. Разом з тим, у рапорті вказано, що ОСОБА_2 було запропоновано проїхати до Камінь-Каширської ЦРЛ для проходження огляду на стан сп`яніння, що прямо спростовується долученими відеозаписами, оскільки назва такого закладу взагалі не озвучувалася. Важливим також є те, що анкетні дані підписанта цього рапорту зазначені в нижньому лівому куті ( ОСОБА_3 ), відрізняються від анкетних даних особи, котра значиться його автором ( ОСОБА_4 ), а це, в свою чергу, зумовлює виникнення обґрунтованого сумніву у повноважності поліцейського ОСОБА_1 на проведення відповідного огляду 08 серпня 2024 року поза межами ввіреної йому території обслуговування. У проміжок часу з 23:53:45 по 23:55:30 на відеозаписі чітко видно, що один з поліцейських розмовляє про щось з ОСОБА_2 , але при цьому змісту їх розмови в цілому не чути, що не дозволяє повністю проаналізувати ситуацію, яка склалася тієї ночі, та що має тлумачитись в силу приписів ст. 62 Конституції України на користь ОСОБА_2 , а не проти нього. Відеозапис примусово переривався на тривалий проміжок часу з 23:57:11 по 00:14:20 (17 хв.), що є грубим порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026. Відтак невідомо, чи всі обставини, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, відповідають дійсності чи ні, при тому, що сторона захисту оспорює та не визнає достовірності інформації, викладеної у письмових матеріалах, наданих суду для дослідження. Склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, в діях ОСОБА_2 не є доведеним належними та допустимими доказами. Таким чином, матеріали справи № 157/1345/24 є такими, що містять неправдиву інформацію, яка не підкріплена достовірними, належними і допустимими доказами і не відповідає дійсності, а також складеними з очевидними, грубими порушеннями вимог діючого законодавства України. Працівником поліції не було дотримано вимог ст. 266 КпАП України, Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09 листопада 2015 року № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103. За змістом п. 2 Розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції № 1452/735). Тобто, огляду на стан сп`яніння підлягає лише особа, щодо якої наявними є об`єктивні підстави, що вона перебуває у стані сп`яніння, а не кожна особа, яка була зупинена поліцейськими та у якої при цьому не було встановлено жодної з визначених у Інструкції № 1452/735 ознак відповідного сп`яніння, як у цьому конкретному випадку. Така ознака як «запах алкоголю з порожнини рота» матеріалами справи взагалі не була належно зафіксована, а поліцейський її наявності навіть не перевіряв, навіть усно її існування не констатував, що безпосередньо вбачається з долученого до справи відеозапису з найменуванням файлу «6.32», на якому зафіксовано, як поліцейський пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння з покликанням на начебто усне висловлення останнім інформації, що ОСОБА_2 сьогодні вживав алкогольні напої, чого, звісно, відеозаписом чомусь не зафіксовано. Тобто, твердження поліцейського в цій частині ґрунтується виключно на його власних словах, котрі не можуть вважатись достовірним джерелом фактичних даних та слугувати правовим підґрунтям висловлення водію пропозиції пройти огляд на визначення стану сп`яніння за відсутності конкретних, чітко передбачених у Інструкції № 1452/735, ознак алкогольного сп`яніння, що вказані вище. Таким чином, враховуючи об`єктивну відсутність у матеріалах справи доказів, котрі б підтвердили факт встановлення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 принаймні однієї ознаки алкогольного сп`яніння в останнього та хоча б її усного оголошення, правильним є висновок, що фактично пред`явлена ОСОБА_2 вимога інспектора пройти огляд на стан сп`яніння не мала жодного правового підґрунтя, а відтак була незаконною. У інспектора на момент висловлення ним пропозиції водію пройти відповідний огляд має бути наявним відповідний спеціальний технічний засіб для проведення такого огляду. Матеріалами справи не зафіксовано таку обставину, як наявність у інспектора Кіпеня І.І. чи його напарника відповідного газоаналізатора, на долучених відеозаписах не простежується пред`явлення такого приладу ОСОБА_2 разом із супровідними до нього документами (сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки). Інспектор ОСОБА_1 був зобов`язаний назвати конкретний, найближче розташований до місця зупинення ОСОБА_2 лікувальний заклад, працівники якого вправі проводити відповідні огляди, однак матеріалами справи не зафіксовано факту доведення до відома ОСОБА_2 пропозиції пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння у КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ». Відповідно ж до ч. 5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Поліцейськими було грубо порушено чітко регламентовану законодавством процедуру огляду водіїв на стан сп`яніння, а пред`явлена ними вимога пройти відповідний огляд не носила законного характеру і була спрямована суто на безпідставне звинувачення ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, котрого він не вчиняв. З огляду на всі перелічені вище обставини та доводи, неможливим є притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв. Відсутність в діях останнього ознак складу зазначеного правопорушення за приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України виключає провадження у цій справі та зумовлює його закриття.

У судовому засіданні поліцейський Кіпень І.І. підтримав викладені у протоколі про адміністративні правопорушення обставини.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Колєснік Б.В. у судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити з підстав, викладених у його письмовому клопотанні, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2 та 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, встановлено, що огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 1 Розділу 2 цієї ж Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Отже, із змісту зазначених правових норми вбачається, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають лише особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто наявні визначені законом ознаки алкогольного сп`яніння.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 , який керував автомобілем та був зупинений поліцейським, на вимогу поліцейського вийшов із автомобіля, після чого поліцейський та ОСОБА_2 відійшли від автомобіля на певну відстань та розмовляли, змісту їхньої розмови не чути у зв`язку з їх віддаленістю від поліцейського, який здійснював відеофіксацію, і залишався біля зупиненого автомобіля. У подальшому ОСОБА_2 та поліцейський, який з ним розмовляв, повернулися до місця розташування автомобіля, тобто ближче до місця, де здійснювалася відеофіксація, і останній заявив поліцейському, який здійснював відеофіксацію подій, що на місце події має під`їхати полковник, з яким ОСОБА_2 вживав спиртне. Останній заперечував, що говорив поліцейському про такі обставини. Після цього поліцейський без зазначення жодних передбачених законодавством ознак сп`яніння, а відповідно без виявлення таких ознак, запропонував ОСОБА_2 пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер алкотест 6820» на місці або у медичному закладі, на що ОСОБА_2 відмовлявся та запитував, для чого проходити такий огляд і з чого поліцейський взяв те, що він у стані алкогольного сп`яніння. На ці запитання ОСОБА_2 не було названо поліцейським жодної передбаченої законом ознаки сп`яніння, яка є підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння. Оскільки ОСОБА_2 не погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський повідомив йому, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і на цьому відеозапис припинено. Здійснення відеозапису відновлено з моменту, коли поліцейський вказує, що обмежив ОСОБА_2 від керування, після чого відеозапис знову припинено.

Таким чином, встановлено, що поліцейський лише формально зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення ознаку алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Її виявлення у водія, інформування водія про наявність такої ознаки чи інших ознак алкогольного сп`яніння відеозапис не містить.

За таких обставин, у ОСОБА_2 не виникло обов`язку щодо проходження зазначеного огляду.

Таким чином, доходжу висновку про відсутність у поліцейського підстав для проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, обґрунтованими є доводи адвоката, які підтверджуються відеозаписом, що на місці події не було складено ні акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні направлення для проходження у лікарні огляду на стан алкогольного сп`яніння, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а також не було повідомлено ОСОБА_2 у якому саме медичному закладі він має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такі обставини також свідчать про недотримання встановленої законодавством процедури проведення огляду.

Застосування поліцейським під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка керувала транспортним засобом, технічних засобів відеозапису регламентується Інструкцією із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

Згідно з п. 5 Розділу II зазначеної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вищезазначений відеозапис не відповідає вимогам зазначеної Інструкції, на ньому не відображені усі події, починаючи з моменту спілкування поліцейських з водієм до остаточного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, поліцейський цілеспрямовано зупинив фіксування обставин подій у проміжку часу з 23 год 57 хв 11 сек. по 00 год 14 хв 20 сек., а під час спілкування поліцейського і ОСОБА_2 відразу ж після зупинки транспортного засобу, зміст спілкування між останніми взагалі не фіксувався, адже вони цілеспрямовано відійшли від автомобіля і відеофіксації, що здійснювалася іншим поліцейським.

Крім того, відповідають дійсності твердження адвоката про те, що доданий поліцейським ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 рапорт про виявлення правопорушення ним (поліцейським) не підписаний, а підписаний цифровим підписом іншої особи т.в.о. начальника ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , якому цей рапорт адресований.

Обґрунтованими є також твердження адвоката, що поліцейські не повідомили водію ОСОБА_2 підставу його зупинки.

Крім того, підставними є посилання адвокат і на те, що поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, конституційного права не свідчити проти себе, що як наслідок перешкодило такій особі реалізувати надані їй законом права.

З огляду на вищенаведені порушення вимог законодавства поліцейськими доходжу висновку, що у матеріалах справи відсутні належні, достатні, допустимі та достовірні докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому провадження щодо нього належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата складення повного тексту постанови 20 лютого 2025 року.

Суддя: О.В. Антонюк