Справа № 343/1983/24
Провадження № 33/4808/162/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Воробця Романа Мироновича та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

31 серпня 2024 року о 23:29 год., в м. Долина, по вул. Грушевського, 28, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Воробець Р.М. та ОСОБА_1 просять постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначають, що вказані в рішенні суду першої інстанції обставини викликають сумніви в об`єктивності прийнятого рішення, оскільки судом не було взято до уваги жодних наданих на заперечення вини доказів.

Вказують, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом про що давав пояснення в суді першої інстанції, які повністю збігаються з показаннями свідка ОСОБА_2 .

Наголошують, що відеозаписи, які містяться в матеріалах справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, також не містять даних про рух та зупинку автомобіля. Крім того відеозаписи не фіксують процес складання процесуальних документів та роз`яснення прав ОСОБА_1 .

Зазначають, що факт перебування особи в транспортному засобі з ознаками сп`яніння, але не виконуючи функції водія не утворюють склад правопорушення.

Також вказують, що про складання процесуальних документів ОСОБА_1 не знав та не отримував їх копії, оскільки документи складались у відсутності ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 тайого адвокат Воробець Р.М. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавали, не поступало і заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки він подавав апеляційну скаргу.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 тайого адвоката Воробеця Р.М.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01 вересня 2024 року серії ЕПР1 № 120897 (а.с. 1) 31 серпня 2024 року о 23:29 год., в м. Долина, по вул. Грушевського, 28, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Москальчуком М.М., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає дійсності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та відмовився підписувати акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Долинської БЛ (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя проте не пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 11), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції рухаючись на службовому автомобілі подавали проблисковий маячок для автомобіля «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який не виконував вимогу про зупинку. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції попросили водія заглушити мотор та вийти з автомобіля, оскільки він не виконав вимогу про зупинку. Далі з транспортного засобу вийшов чоловік ОСОБА_3 який вказав, що транспортний засіб належить йому і вони нікуди не їдуть. Працівники поліції надалі звертаючись до водія просилили заглушити двигун. Далі працівники поліції запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці так і в медичному закладі, але від такого останній відмовився. Далі працівники поліції сіли в службовий автомобіль щоб оформити процесуальні документи, але в процесі цього транспортний засіб «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 рушив з місця зупинки. Після цього працівники поліції почали переслідування транспортного засобу. Здійснивши зупинку транспортного засобу «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобіля водій вийшов ОСОБА_1 та намагався залишити авто, сказавши що йде додому, але був зупинений працівниками поліції. Після цього працівники поліції запропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння,але від такого ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим працівники поліції запропонували пройти такий огляд у медичному закладі, але від такого водій також відмовився. Далі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянтів про те, щовідеозаписи, які містяться в матеріалах справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, також не містять даних про рух та зупинку автомобіля не є слушним, оскільки відеозаписами зафіксовано рух транспортного засобу «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який після зупинки намагався залишити авто

Крім того причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.

Твердження апелянтів про те, що відеозаписи не фіксують процес складання процесуальних документів і такі документи складались у відсутності ОСОБА_1 є слушним, але не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі, а саме це, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ставиться у вину ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що твердження апелянтів про те, що він не знав про складання таких документів і не отримував їх копії також не є слушним, оскільки відеозаписи фіксують як працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення, а відсутність копії документів, зокрема протоколу у матеріалах справи свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав таку копію, йому відомий зміст протоколу та він користується передбаченими законодавством правами.

Відсутність зафіксованого моменту роз`яснення прав ОСОБА_1 не доводить, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права. Також слід зазначити, що реалізація прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та під час розгляду справи судом, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції.

Передбачені чинним законодавством права, ОСОБА_1 були реалізовані, в судому засіданні йому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого останній теж відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Воробця Романа Мироновича та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло