Справа №: 465/9542/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025

Суддя Франківського районного суду м. Львова Рудаков Д. І., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 212542 від 21.11.2024, 21.11.2024 о 21:18 по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо свого батька ОСОБА_2 психологічного та фізичного характеру, а саме словесно погрожував, нецензурно виражався та наносив удари руками по голові та притягався протягом року , відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зокрема, про судове засідання ОСОБА_1 повідомлялася шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду SMS-повідомленням на його контактний номер телефону, який наявний в матеріалах справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber" від 17.02.2025.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд зазначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ст.ст. 251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення (21.11.2024) передбачено настання адміністративної відповідальності за повторне вчинення особою дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, та яке тягне за собою накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Станом на день розгляду справи (19.02.2025) набули чинності зміни до КУпАП, внесені згідно закону № 1604-IX від 01.07.2021, № 3733-IX від 22.05.2024, згідно з якими фабула ч. 2 статті 173-2 КУпАП, передбачає діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, яке тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

Разом з цим, фабула ч. 3 статті 173-2 КУпАП, передбачає, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню,яке тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Оскільки, внесені зміни в ст. 173-2 КУпАП, посилюють відповідальність за вказане правопорушення тому, відповідно до ст. 8 ч.2 КУпАП, закон не має зворотної дії в часі, отже у даній справі підлягає застосуванню редакція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, чинна на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки він вчинив домашнє насильство.

Доказів, які б спростовували винуОСОБА_1 , правопорушником не надано.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджена наявними належними і допустимим доказами, які містяться у матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 212542 від 21.11.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- письмовою заявою потерпілого ОСОБА_2 від 21.11.2024;

- рапортом працівника поліції від 22.11.202;

- терміновим заборонним приписом від 21.11.2024.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу, у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., згідно санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Д. І. Рудаков