Справа № 450/3569/24 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є. О.
Провадження № 33/811/1795/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Волошина Тараса Володимировича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Гриневича М.М.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605, 60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 22 липня 2024 року о 22 год. 35 хв. на а/д Західний обхід м. Львова 3 км + 250 м водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фіат Добло н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Волошин Т.В. покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що місцевий суд не з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки доказам у справі, формально підійшов до дослідження обставин справи, не надав можливості скористатися ОСОБА_1 правовою допомогою захисника, при цьому, зазначає, що ним було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак, суддя районного суду проігнорував таке та розглянув справу у відсутності правопорушника та його захисника. Стверджує, що жодного доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не встановлено, так як останній знаходився на сидінні пасажира, а за кермом перебувала його знайома ОСОБА_2 .

Просить поновити строк на оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся у відсутності правопорушника та його захисника, а про згадане рішення стало відомо 04 грудня 2024 року із Єдиного державного реєстру судових рішень; скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Гриневича М.М. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовилася.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 568260 від 22 липня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; постановою про закриття кримінального провадження від 31 липня 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2660240 від 22 липня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а невизнання ним своєї вини у скоєному, слід розцінити як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Що стосується покликань апелянта в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у відсутності правопорушника та його захисника, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені їх права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення участі в апеляційному розгляді, на який правопорушник також не з`явився.

Твердження адвоката Волошина Т.В. про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату Волошину Т.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Волошина Т.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.