Справа №: 343/560/24
Провадження №: 3/343/70/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі: судді Монташевич С.М., з участю секретаря судового засідання - Шикор Г.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка брала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, адвоката Васильченко Г.І., розглянувши у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 з терміном дії з 27.07.2018 по 27.07.2048, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах:

03 березня 2024 року о 01:20 год у с. Оболоння по вул. Одиниця Калуського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:

в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, як шляхом направлення повісток про виклик до суду за вказаною ним у протоколі адресою, так і шляхом повідомлення про розгляд справи його захисниці. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не поступало.

Захисниця - адвокат Васильченко Г.І. після перегляду відеозапису, ознайомлення з матеріалами справи та неодноразових клопотань про відкладення судового засідання для ознайомлення з відповіддю ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП в Івано-Франківській області ГУНП України в судове засідання також не з`явилася, у клопотанні від 24.02.2025 просила серед іншого відкласти судове засідання на іншу дату та час після 10.03.2025, оскільки вона у період з 24.02.2025 по 10.03.2025 перебуватиме у щорічній основній відпустці, на підтвердження чого долучила відповідний наказ. Проте суд звертає увагу на те, що дата судового засідання була попередньо узгоджена з адвокатом Васильченко Г.І. Більше того суд зазначає, що сторона захисту вже неодноразово клопотала про відкладення розгляду справи для ознайомлення із матеріалами справи, хоча такі до судового засідання були доставлені до її електронного кабінета, що свідчить про обрання такої тактики захисту, яка спрямована на затягування строків розгляду справ, які є обмеженими в даній категорії справ. Крім того суд зважає на те, що в клопотанні від 24.02.2025 сторона захисту висловила свою позицію по суті справи (щодо підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення) та щодо застосування штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, а відтак нема підстав вважати, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист порушуватиметься у разі незадоволення клопотання про відкладення судового засідання, про що вказує у своєму клопотанні захисниця.

Водночас суд звертає увагу і на те, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 надійшли на адресу суду ще 05.03.2024. 03 квітня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд зупинив до звільнення такої особи з військової служби, про що постановив відповідну постанову. Проте 24 липня 2024 року суд відновив провадження у справі, оскільки встановив, що ОСОБА_1 ще з 23.08.2023 звільнений з в/ч за сімейними обставинами на підставі п.п. г п. 1 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Суд також звернувся з відповідним листом від 24.07.2024 до командира в/ч, де просив вжити відповідні заходи реагування по факту правомірності отримання та використання ОСОБА_1 довідки № 3299/а від 11.03.2024. На підставі вказаного було проведено службове розслідування за наслідками якого встановлено, що документа, зареєстрованого у діловодстві військової частини НОМЕР_4 вих. № 3299/а від 11.03.2024, станом на 11.03.2024 не існувало.

З 06.08.2024 по даний час суд неодноразово задовольняв клопотання захисниці про відкладення судових засідань з різних причин (перебування у відпустці, ознайомлення з матеріалами справи), при цьому дати наступних засідань узгоджувались із адвокатом.

З огляду на викладене, суд уважає, що під час розгляду даної справи має місце зловживання процесуальними правами, які спрямовані на затягування строку розгляду справи, річний строк якого спливає, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, а тому не вбачає підстав для відкладення судового засідання та приходить до переконання в необхідності всебічного та об`єктивного розгляду справи за наявними матеріалами.

При цьому суд ураховує клопотання сторони захисту щодо підстав для закриття провадження у справі та щодо застосування штрафу без позбавлення права керуання транспортним засобом. Позиція захисниці щодо вказаного мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Перший відеозапис, який знімався з камери автомобіля, є нечітким, на ньому не видно, який автомобіль рухається, які в нього державні реєстраційні номери та чи перебуває ОСОБА_1 за кермом цього автомобіля.

Другий відеозапис розпочинається з того, як автомобіль стоїть, не рухається і ОСОБА_1 стоїть поруч біля автомобіля.

20 вересня 2024 року вона зверталась до відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУ НПУ в Івано-Франківській області з адвокатським запитом № 20/09/2024, в якому просила надати відеозапис з нагрудних відеокамер патрульних поліцейських відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Національної поліції України, на якому зафіксовано подію 03 березня 2024 року близько 01:00 год щодо зупинки автомобіля ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585553 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте жодної відповіді не отримала і звернулась до суду з клопотанням про витребування доказу. Судом не було вирішено клопотання, проте направлено запит до відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Національної поліції України. З відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Національної поліції України надійшла відповідь про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585553 відносно гр. ОСОБА_2 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проводилась відеофіксація тільки на нагрудну камеру № працівника поліції ІСРПП відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП старшого лейтенанта поліції Трухана С.В. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На долучених ж відеозаписах не зафіксовано рух транспортного засобу саме під керуванням ОСОБА_1 . Оскільки з матеріалів справи та відеозапису з нагрудної камери поліцейського неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, він не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає також порушенням те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування т/з.

Щодо ознак алкогольного сп`яніння, то вважає такі надуманими, оскільки з відеозапису не вбачається, ані почервоніння обличчя, ані очей (вночі почервоніння очей неможливо побачити). Запах з порожнини рота у ОСОБА_1 не перевіряли.

У разі якщо суд дійде висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить суд застосувати адмінстягнення у вигляді накладення штрафу без позбавлення права керування т/з, урахувавши, що ОСОБА_1 необхідне право керування т/з, оскільки в нього на утриманні перебуває його дружина ОСОБА_3 , яка має групу інвалідності першу А з 12.02.2013 і потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується: довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 583073 від 12.02.2013; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 09.06.2023; витягом з реєстру територіальної громади від 31.02.2023.

ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , висловленої від його імені захисницею ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться такими дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 585553 від 03.03.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме 03.03.2024 о 01:20 год у с. Оболоння по вул. Одиниця водій ОСОБА_1 керував т/з "Mercedes-Benz", з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, від проходження такого огляду в медичному закладі також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Документи не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, від підпису відмовився. Як вказано у протоколі, від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився згідно зі ст. 63 Конституції України та відмовився від його підписання. Т/з залишено по місцю зупинки (а.с. 1). Копія протоколу направлена ОСОБА_1 поштою, на що вказує супровідний лист (а.с. 5);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.03.2024, в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя та очей, за допомогою "Драгер 6810". У графі "Результати огляду на стан сп`яніння" зазначено: "від огляду відмовився". У графі "З результатами згоден" вказано " ОСОБА_1 " (а.с. 2);

- декларацією про відповідність № 2/23733900 та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/4777, яке чинне до 04.10.2024, згідно із якими газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а мундштуки до приладу Drager - вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (а.с. 6-7, 8);

- направленням, яке складене 03.03.2024 о 01:23 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську БЛ, відповідно до якого виявленими ознаками сп`яніння зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя та очей. У графі "Огляд проводився за допомогою" вказано "Алкотестер Драгер 6810", у графі "Результати огляду" "відмовився", у графі "Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив" підкреслено слово "відмовилась" (а.с. 3);

- відеозаписами на оптичному диску DVD-R 4,7GB/120min з написом "Ільчишин підпис", на якому є чотири відеофайли, зміст яких переглянуто за участю захисниці особи, яка притягується до адміністративної відпоідальності:

на відеозаписі CRCP9454 на відеореєстратор патрульного автомобіля 03.03.2024 в проміжку часу з 01:20:34 до 01:21:03 зафіксовано рух транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", який зупинено за допомогою проблискових маячків;

на відеозаписі 0000000__0003 на нагрудну бодікамеру 03.03.2024 з часу 01:21:08 зафіксовано, як працівник поліції підходить до чоловіка, який закриває дверку автомобіля, представляється йому та просить пред`явити посвідчення водія, а також з`ясовує, чому він порушує комендантську годину. З пред`явлених документів установлено особу ОСОБА_1 . О 01:23 працівник поліції запитує, чи вживав останній алкогольні напої та чи готовий пройти тест на факт вживання алкоголю, від чого він відмовляється (01:23:13). Інспектор роз`яснює, що він може пройти тест на факт вживання алкоголю та місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер 6810 або пройти такий тест у найближчому медичному закладі. Водій просить відвезти його сім`ю, після чого вони зможуть у всьому розібратись. Інспектор знову з`ясовує, чи готовий ОСОБА_1 пройти тест на факт вживання алкоголю, на що останній зазначає: "нє нє нє" (01:23:33). На уточнююче запитання поліцейського: "Ви відмовляєтесь?", водій стверджує: "відмовляюсь, так" (01:23:36), а на запитання: "чи їде у медичний заклад", останній також зазначає: "Думаю, що точно ні" (01:23:42). Працівник поліції повідомляє, що в такому разі відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (01:23:47), а також роз`яснює його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (право надавати докази, подавати клопотання, користуватися юридичною допомогою) (01:23:52-01:24:13). Працівники поліції повідомляють, що відправляються складати адмінматеріли та вказують на можливість водія бути присутнім під час цього. До працівників поліції присідає жінка, яка намагається з`ясувати з приводу чого оформляють документи, просить відносно ОСОБА_1 нічого не писати;

на відеозаписах 0000000__0004 та 0000000__0005 продовжено фіксування складення адмінматеріалів. О 01:49 працівник поліції пропонує ОСОБА_1 ознайомитися зі змістом складеного відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та звертає його увагу на те, що його було зупинено як водія в першу чергу. Останній зазначає, що він військовий, вони рухаються по паролях і його може зупинити тільки військова поліція. Поліцейський знову пропонує ОСОБА_1 ознайомитися зі змістом протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також із актом огляду на стан сп`яніння, на що останній продовжує стверджувати, що він військовий, тому його мала право зупинити тільки військова поліція, тому він називає пароль і їде далі, на що отримує відповідь, що він відсторонений від керування транспортним засобом (01:50). Поліцейський також зазначає, що в країні заборонено керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння (від нього чути запах алкоголю), що є порушенням п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівник поліції вкотре пропонує ознайомитися із протоколом, на що водій продовжує сперечатися, тому поліцейський вказує, що копія протоколу буде направлена особі поштою.

Відеозаписи на дисках є послідовними та записані у хронологічнному порядку. Рух транспортного засобу зафіксовано на відеореєстратор службового автомобіля. Процедура огляду водія (відмови від проходження такого огляду) на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на бодікамеру.

Описані докази є належними та допустимими, у своїй сукупності дозволяють встановити дійсні обставини вчинення адміністративного правопорушення та процедуру його фіксування, повністю узгоджуються між собою.

В свою чергу захисниця Васильченко Г.І. подала клопотала, в якому просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, що описано вище. Також до клопотання долучила докази на підтвердження того, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває дружина ОСОБА_3 , яка має групу інвалідності першу А з 12.02.2013 і потребує постійного стороннього догляду (а.с. 103 - 107).

V. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Європейський суд з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" (рішення від 29.06.2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно із п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається зі змісту протоколу, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Mercedes-Benz" з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, як відмовився від проходження такого в медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Суть правопорушення у протоколі викладена чітко та зрозуміло, деталізовано обставини його вчинення, обвинувачення, висунуте ОСОБА_1 , є конкретним та повністю відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено, в тому числі і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поліцейський після складення протоколу пропонував ОСОБА_1 ознайомитися зі змістом протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, запропонував отримати його копію, а після відмови від отримання його копії, зазначив, що такий буде направлено поштою. Про направлення копії протоколу свідчить супровідний лист, який адресований за місцем проживання ОСОБА_1 .

Щодо тверджень сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то такі спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами. Так, під час їх перегляду встановлено рух транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", відразу ж після зупинки якого до його водія, який тільки вийшов з автомобіля та закрив дверку, звук чого чути на відеозаписі, підійшов працівник поліції та з пред`явлених ним же докуметів установив особу ОСОБА_1 . Останній жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом, його ж незгода із діями працівника поліції зводилась до того, що його, як військового, мала право зупинити тільки військова поліція. При цьому суд звертає увагу, що, як вказано вище, ОСОБА_1 станом на 03.03.2024 не проходив військову службу, оскільки звільнений з такої за сімейними обставинами ще 23.08.2023. Жінка, яка присіла в патрульний автомобіль поліцейських під час оформлення матеріалів справи також не заперечувала факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак просила "написати це все їй замість нього" (час запису 1:36:40).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що захисниця ОСОБА_1 клопотала про витребування доказів, а саме відеозапису із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського Москальчука, на якому зафіксовано подію 03.03.2024 близько 01:00 годин щодо зупинки автомобіля ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585553 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою з`ясування наявності підстав вважати, що витребовуваний доказ має віповідна особа, суд звернувся із відповідним листом до начальника ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та отримав відповідь за вих. № 50848-2024 від 27.12.2024, згідно з якою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585553 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП проводилась відеофіксація тільки на нагрудну камеру № працівника поліції ІСРПП ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП старшого лейтенанта поліції Трухана С.В.

За вказаних обставин суд не вбачав підстав для задоволення клопотання про витребування доказів, оскільки такі відсутні в уповноваженої особи, тому зважаючи на його формальний характер у задоволенні клопотання захисника відмовив, про що виніс відповідну постанову від 25.02.2025.

З наявних у матеріалах справи доказів, факт керування ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час транспортним засобом знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки рух автомобіля та його зупинку за допомогою проблискових маячків зафіксовано на реєстратор патрульного автомобіля, після чого відразу продовжено запис на нагрудну боді камеру поліцейського, який підійшов до водія та встановив його особу, вказавши на комендантську годину, відеозаписи з яких долучені до справи та описані вище. Погана видимість зумовлена нічною порою та відсутністю вуличного освітлення в комендантську годину, на які не могли вплинути працівники поліції та що не може бути підставою уникнення від відповідальності, зважаючи на низку інших доказів (наявність безперервного відеозапису), які дають можливість встановити обставини, які мали місце.

Посилання ж захисниці на практику суду першої інстанції як на підставність заперечення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд не бере до уваги, оскільки тільки висновки Верховного Суду щодо застосування норм права є обов`язковими для суб`єктів владних повноважень, крім того, обставини в кожній справі та сукупність доказів на їх підтвердження є відмінними від даної.

Щодо тверджень сторони захисту в частині відсутності ознак алкогольнго сп`яніння, то такі не заслуговують на увагу, оскільки працівники поліції на власний розсуд приходять до переконання про наявність чи відсутність таких ознак і за будь-яких обставин повинні такі сумніви виключити шляхом проведення огляду водія на факт вживання алкогольних напоїв, а водій у свою чергу не був позбавлений можливості спростувати такі сумніви, пройшовши відповідний огляд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як визначено п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог, визначених п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Вимогами п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, також визначено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння, є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене. При цьому працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Суд дослідив відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, та вважає такі відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, узгоджуються з іншими долученими письмовими доказами.

З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів встановлено, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 6810. Отримавши однозначну відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, про що складено відповідний акт, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, від чого останній також відмовився.

Відеозаписи є безперервними, що відповідає Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку їх учасників.

З оглянутих відеозаписів також встановлено, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, працівником поліції були роз`яснені її права, які визначені ст. 268 КУпАП (право на ознайомлення з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо), ст. 63 Конституції України, як право давати пояснення, так і відмовитись від таких (не свідчити проти себе), чим скористалися особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо тверджень про відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то суд зазначає, що з відеозапису встановлено, що працівник поліції двічі повідомляв водія, що його відсторонено від керування транспортним засобом. Більше того, обставини, чи була особа відсторонена від керування автомобілем, не підлягають встановленню, оскільки доказуванню в межах даної справи, є саме фактичні дані в частині відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і від проходження такого в медичному закладі. Відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. Тому суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, те, що він проходив військову службу та виконував свій контитуційний обов`язок щодо захисту Батьківщини, зареєстрував шлюб із особою, яка має інвалідність першої групи А. Водночас суд зважає і на поведінку ОСОБА_1 після звільнення з військової служби, використання почесного звання військовослужбовця з метою уникнення відповідальності та зазначає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_5 , не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне застосувати до нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. При цьому санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативи при призначенні показання, а відтак перебування на утриманні дружини, яка є особою з інвалідністю першої групи А, не є підставою для застосування штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, ст. 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич