Провадження номер 3/741/111/25
Єдиний унікальний номер 741/2437/24
ПОСТАНОВА

іменем України

20 лютого 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ВАВ № 049351) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює,

передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

25 листопада 2024 року о 15 год 00 хв за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання чотирьох малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме не створила належних умов проживання, в будинку брудно, речі розкидані по кімнатах, недостатньо часу приділяє вихованню та веде антигромадський спосіб життя, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик на адресу місця проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. Причини неявки до суду ОСОБА_1 не повідомила, заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення не надавала, передбаченим законом правом на захист не скористалася.

Ураховуючи викладене, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, є не обов`язковою, суд уважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, оскільки в діях останньої вбачається ухилення від явки до суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд робить такий висновок.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме за ухилення зазначеними особами від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 049251 від 25 листопада 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25 листопада 2024 року, у яких вона погодилась із тим, що не створила за місцем проживання належних умов для проживання дітей (пояснення підписано власноручно); копією акта обстеження умов проживання від 25 листопада 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до яких матір`ю дітей вказана ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, безумовно, "поза розумним сумнівом", доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копією паспорта, копією свідоцтва про народження.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , особу порушника, те, що вона притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП уперше, відсутність обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а тому вважає, що достатнім та необхідним для її виховання буде адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити їй адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Анатолій КРУПИНА