Провадження № 3/742/74/25
Єдиний унікальний № 742/7138/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року місто Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Ільченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст.130 КУпАП

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №192884 від 10 грудня 2024 року, складеного поліцейським Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області вбачається, що 10 грудня 2024 року близько 07 год 40 хв на а/д Ладан-Прилуки, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21122, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте його представник Єремеєв А.В. надіслав до суду клопотання про закриття справу у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за недоведеністю відповідними доказами. Посилаючись на те, що з відеодиску долученого до матеріалів справи не вбачається факту зупинки ОСОБА_1 , так само, як і не вбачається факту керування транспортним засобом. Порушено вимоги щодо безперервності відео, останньому не було роз`яснено його прав. У матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення від керування ОСОБА_1 та акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, працівниками поліції порушено вимоги ст..ст.254,256,259 КУпАП щодо порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення. Та і взагалі, про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння свідчить висновок КНП «Прилуцької центральної міської лікарні» №24 від 10.12.2024.

У судове засідання, на виклик суду для дачі відповідних пояснень по справі поліцейський Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №192884 від 10 грудня 2024 року, складеного поліцейським Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Васільєвим Є.Б. вбачається, що 10 грудня 2024 року близько 07 год 40 хв на а/д Ладан-Прилуки, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21122, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, що суперечить вимогам п.2.5 ПДР України, яке передбачає, відмову водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А тому, як зазначено вище, суд не має права самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яке є таким чином некоректно викладеним.

Відповідно до рапорта працівника Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Васільєва Є.Б. вбачається, що 10.12.2024 близько 07 год 40 хв на автодорозі Прилуки-Ладан, за порушення правил ПДР було зупинено автомобіль ВАЗ 21122, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагували на світло. Пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився. Його було відсторонено від керування автомобілем (а.с.3).

Згідно направлення на огляд водія т.з. з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.12.2024 вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей не реагували на світло, у зв`язку з чим останнього було направлено до Прилуцької КНП ЦМЛ (а.с.4)

Відповідно до п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктами 6-7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності ознак наркотичного сп`яніння, передбачених у пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Проте, при дослідженні судом відеодиска з відеозаписом події, який було долучено до протоколу, котра сталася 10.12.2024 вбачається, що відеозйомка є некоректною, розпочата з моменту, коли чоловіку повідомляють, що у нього не був увімкнений показчик повороту. Самого факту зупинки транспортного засобу так як і керування ним саме ОСОБА_1 не вбачається. Під час розмови при перевірці документів чоловіка, працівник поліції повідомляє що він перебуває у розшуку по військомату, хоча вказує іншу адресу проживання особи ніж за якою мешкає ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції чи вживав щось заборонене, чоловік говорить що нічого не вживав і що їде на роботу. Проте, поліцейський пропонує водієві проїхати до лікарні на медосвідування, так як й нього виникла підозра про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Останній відмовляється, оскільки поспішає на роботу. Працівник поліції говорить, що буде складено протокол по ч.1 ст.130 КУпА та направлено документи до суду, на що ОСОБА_1 погоджується та продовжує спілкуватися з поліцейськими далі…відео зйомка переривається.

Натомість, представником ОСОБА_1 адвокатом Єремеєвим А.В. надано до суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, КНП «Прилуцької центральної міської лікарні» за №247 від 10.12.2024, підписаного лікарем ОСОБА_2 , відповідно до змісту якого у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за самозверненням, ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, що відповідно, унеможливлює визнання результатів попереднього огляду працівниками поліції, щодо правопорушника ОСОБА_1 .

Крім того, фрагмент відеозапису, який був долучений до матеріалів справи, також не підтверджує будь-яких зовнішніх ознак стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , як то порушення мови та що зіниці очей не реагували на світло, останній спокійно спілкується з поліцейськими, його мова є зрозумілою без будь-яких порушень.

Відтак, складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, для того, щоб дії особи, яка керує транспортним засобом та відмовляється від проходження відповідного огляду, могли бути кваліфіковано, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, уповноважений працівник поліції зобов`язаний належним чином засвідчити про відмову водія від проходження такого огляду відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен надати біологічні зразки (кров, сеча, слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук), що і було вчинено ОСОБА_1 під час само звернення до лікарні на підтвердження чого надано відповідний висновок про відсутність у останнього ознак наркотичного сп`яніння. Будь-які інші докази вчинення ОСОБА_3 , адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у протоколі не зазначені та до справи не додані.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Отже, зазначене у протоколі порушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, не підтверджене належними та допустимими доказами, оскільки на диску, який долучено до матеріалів справи відеозапис складається лише з одного окремого фрагменту, який не відображає усіх подій, що відбувалися 10.12.2024. Немає факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , так як і моменту зупинки, у останнього відсутні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, що також спростовується відповідним висновком з КНП «Прилуцької центральної міської лікарні», що в своїй сукупності дає суду підстави про неналежність і допустимість даних доказів по справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО