ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/4366/25

Провадження № 3/947/1019/25

25.02.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., за участю прокурора Зайкова Д.Б., розглянувши матеріали за протоколом №277/2025 від 23.01.2025 року, що надійшли з управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до 06.02.2024 року займала посаду головного спеціаліста-юрисконсульта відділу правового забезпечення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області),до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , припинивши з 06.09.2024 діяльність на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта відділу правового забезпечення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), будучи державним службовцем категорії «В» та суб`єктом декларування відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 14.10.2024, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі та пояснила, що дійсно після звільнення зі служби подала декларацію із запізненням через те, що на початку війни змінила місце проживання, переїхала до Івано-Франківської області. Подала декларацію із запізненням у 8 днів неумисно, оскільки хворіла та не мала доступу до Інтернету. У вчиненні адміністративного правопорушення щиро кається. Також пояснила, що вона не мала на меті приховування чи спотворення даних щодо її матеріального стану, а допустила правопорушення ненавмисно. Просить суд звільнити її від адміністративної відповідальності за ст.22 КУпАП України.

Прокурор Зайков Д.Б. надав суду мотивований висновок, в якому зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, просив суд притягнути її до адміністративної відповідальності та накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Наказом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) №11 l-о від 29.03.2021 року ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста- юрисконсульта відділу правового забезпечення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) з 30.03.2021 року зі збереженням раніше присвоєного 9 рангу державного службовця в межах посад державної служби категорії «В». 20.08.2020 року ОСОБА_1 склала присягу державного службовця. 30.03.2021 року ОСОБА_1 особисто під підпис ознайомлена з вимогами ЗУ «про запобігання корупції».

Таким чином, головний спеціаліст-юрисконсульт відділу правовогозабезпечення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу(Миколаївська та Одеська області) ОСОБА_1 , є суб`єктомдекларування та суб`єктом на якого поширюється дія Закону відповідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, та на неїпоширюється дія цього Закону, і вона є суб`єктом декларування івідповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, тобто зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені абз. 1ч.2 ст. 45 вказаного Закону.

Наказом Державної екологічної інспекції Південно-Західного регіону (Миколаївська та Одеська області) №169-о від 16.08.2024 року МихОСОБА_2 було звільнено з посади головного спеціаліста- шрисконсульта відділу правового забезпечення Державної екологічної Інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) з 06,09.2024 за угодою сторін. Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у наказі про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, яка припиняє 06.09.2024 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта відділу правового забезпечення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), була зобов`язана подати декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 06.10.2024 року.

Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, яка повинна бути обізнаною щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого жну декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу першого частини другої статті 45 Закону, подала відповідну декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, лише 14.10.2024 відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та її вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 допустила відповідне порушення Закону та подала декларацію з пропуском встановленого строку.

Разом з тим, суд вважає, що порушення строку, хоча містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

Суд зазначає, що судовий захист це головна гарантія реалізації встановлених Конституцією і відповідними Законами прав і свобод особи.

Ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів.

У даному випадку, ОСОБА_1 , будучи зобов`язаною відповідно до вимог Закону декларувати свої доходи і статки, фактично не ухилилась від декларування, не бажала приховати свої доходи і майно, а проявила лише недисциплінованість, а саме несумлінне ставлення до виконання вимог Законів, нормативних актів та загальновідомих правил.

Окрім того, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки хоча і з запізненням, однак держава отримала інформацію щодо статків ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип законності ґрунтується на ідеї, що закон повинен попереджати перш, ніж карати. По-друге, вказаний принцип ґрунтується на демократичній вимогі про обмеження влади законом.

Законність в змозі приймати формальний і матеріальний зміст. Дотримання формальної законності передбачає наявність закону, а матеріальна законність означає відповідність закону вищим нормам (Конституційним, міжнародному праву та інш.), а також відповідність процесуальних дій - закону.

Дослідивши обставини вказаної адміністративної справи, в змагальній судовій процедурі, суддя дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказане судове рішення буде очевидним попередженням особі про недопустимість в подальшому допускати подібні порушення вимог Закону.

Згідно ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що можливо ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 172-6, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до ст.22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення та оголосити усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Прохоров П. А.