Справа № 129/148/25
Провадження по справі № 3/129/241/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2025 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вiнницької областi Бондар О.В. розглянула матеріали, що надійшли від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

майстра манікюру салону краси «Гетьман», жительку АДРЕСА_1 ,

протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП,

- за ч.3 ст. 184 КУпАП, -

у с т а н о в и л а:

17.12.2024 р. було встановлено, що ОСОБА_1 ухилилась від покладених на неї обов`язків ст. 150 СКУ, а саме 17.12.2024 р. її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зриває уроки в школі, не дає проводити уроки, виражається нецензурною лексикою до вчителів та учнів на неодноразові зауваження не реагує, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнала, оскільки події такого правопорушення взагалі не було, про те, що її син ОСОБА_2 зривав уроки 17.12.2024 р., ні їй, ні її чоловіку ніхто не повідомляв, бо такої події не було, вона належним чином виконує свої обов`язки по вихованню свого сина, вважає, що протокол склали працівники поліції щодо неї безпідставно.

Захисник Олійник О.С. вважав протокол правопорушення таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки не містить місця вчинення правопорушення, подав до суду докази відсутності події поставленого за вину ОСОБА_1 правопорушення, з огляду на те, що на запит адвоката в листі № 01-06/36 від 16.01.2025 р. директор школи повідомила про те, що заяви та скарги на ОСОБА_2 17.12.2024 р. до директора закладу та іншим представникам адміністрації ліцею не надходили, .

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшла до наступного висновку.

Відповідальність за ч.3 ст.184 КУпАП настає за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, зазначаюється нормативний акт, який передбачає відповідальність за скоєнне адміністративне правопорушення.

Згідно вимог статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пояснень заступника директора ліцею №7 м. Гайсин ОСОБА_3 від 31.12.2024 (а.с. 7), практичного психолога ліцею №7 м. Гайсин ОСОБА_4 від 31.12.2024 (а.с. 10) випливає, що органи поліції вже в цю дату (31.12.2024) були повідомлені про особу та анкетні дані осіб, щодо яких складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 03.01.2025 р. не зазначено об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП: а саме правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, яке вчинено неповнолітнім сином ОСОБА_1 ОСОБА_2 , місце та час його вчинення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення також в протоколі не вказано які ж саме уроки зриває ОСОБА_2 .

До протоколу органом поліції долучено такі докази: ксерокопію пояснень заступника директора ліцею №7 м. Гайсин ОСОБА_3 від 31.12.2024, пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 від 02.01.2025, ксерокопію пояснень неповнолітньої ОСОБА_5 від 02.01.2025, ксерокопію пояснень практичного психолога ліцею №7 м. Гайсин ОСОБА_4 від 31.12.2024, ксерокопію пояснень вчителя мистецтва ліцею №7 м. Гайсин ОСОБА_6 від 02.01.2025, ксерокопію пояснень вчителя інформатики ліцею №7 м. Гайсин ОСОБА_7 від 03.01.2025, пояснення вчителя алгебри та геометрії ліцею №7 м. Гайсин ОСОБА_8

від 03.01.2025, пояснення викладача біології та географії ліцею №7 м. Гайсин ОСОБА_9 від 03.01.2025.

Відеозапис на компакт-диску, на якому знято лише процес складання та невручення особі копії протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 03.01.2025 бланк серії ВАД №672456, що відбувався 03.01.2025 в приміщенні салону краси Гетьман по вул. 1-ого Травня, 30 в м. Гайсині Вінницької обл., 23701.

Зазначені докази не доводять зазначені в протоколі події, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_4 в поясненнях описує бесідудиректора ліцею №7 за участю ОСОБА_2 , яка мала місце 18.12.2024, про будь-які події, які мали місце 17.12.2024, в цих поясненнях не згадуються, пояснення ОСОБА_11 є аналогічними, пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 також стосуються бесіди у директора ліцею №7 за його участю 18.12.2024. Інших доказів в справі немає.

Відповідно до офіційного листа ліцею №7 м. Гайсин від 16.01.2025 №01- 06/36, на адвокатський запит зазначено, що уроки, які були заплановані у 8-В класі за 17.12.2024, відповідали розкладу;17.12.2024 будь-які надзвичайні події та/або правопорушення не мали місце, заяви та скарги на ОСОБА_2 17.12.2024 р. до директора закладу та іншим представникам адміністрації ліцею не надходили.

Відповідно до листа ліцею №7 м. Гайсин від 13.01.2025 №01-06/25 у відповідь на адвокатський запит зазначено, що 18.12.2024 р. до адміністрації ліцею №7 в м.Гайсині надійшло звернення матері учениці 8-В класу ОСОБА_12 про те, що учень 8-В класу ОСОБА_13 18.12.2024 р. в адресу ОСОБА_12 та її матері висловлював образи.

Згідно ст. 152 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та

моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої

освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку

батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними

інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Каге1іп v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП правопорушення, яке має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, викладу диспозиції, суб`єктивної та об`єктивної сторони передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП правопорушення - протокол не містить, відсутні належні докази існування події такого правопорушення, то за таких обставин суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

ухвалив:

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП через відсутність події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: