П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2025 р. Справа № 596/193/25

Провадження № 3/596/139/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.01.2025 року біля 22:15 год. за місцем спільного проживання с.Товсте, Чортківського району, Тернопільської області, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї співжительки ОСОБА_2 , під час якого обзивав її нецензурними, чинив моральний та психологічний тиск, виганяв із дому, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 24.12.2025 року на електронну адресу суду надіслав письмову заяву згідно якої просив суд не притягувати його до адміністративної відповідальності, оскільки вони із ОСОБА_2 примирилися.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 24.12.2025 року на електронну адресу суду надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просила не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вони із ним примирилися.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Водночас Законом України від 22 травня 2024 року № 3733-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» була посилена відповідальність за вчинення домашнього насильства, зазначений Закон не має зворотної дії в часу.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Факт вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД№618926 від 30.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 28.01.2025 року біля 22:15 год. за місцем спільного проживання с.Товсте, Чортківського району, Тернопільської області, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї співжительки ОСОБА_2 , під час якого обзивав її нецензурними, чинив моральний та психологічний тиск, виганяв із дому, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини стверджується також: письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.01.2025 року, згідно яких 28.01.2025 року о 22:15 год. за адресою с.Товсте, Чортківського району, Тернопільської області її чоловік ОСОБА_1 , з яким вони спільно проживають, кричав до неї, обзивав нецензурними словами, вчиняв домашнє психологічне насильство в сім`ї, у зв`язку з чим вона звернулася на лінію 102, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30.01.2025 року, яка підтвердила факт вчиненняїї сином ОСОБА_1 , відносно неї та невістки, домашнього психологічного насильства, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.01.2025 року.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. І винуватість особи доводиться належними і допустимими доказами. Підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності відсутні.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.4 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 401, ч.1 ст. 173-2, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді 340 (триста сорок) гривень штрафу (ГУК у Терн.обл/тг смт.Гусятин/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача: UA0019661; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК