ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/539/24

Провадження № 33/820/156/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в режимі відео конференції в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., захисника Александрова Д.О., апеляційну скаргу захисника на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 19 грудня 2023 року, приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 , в порушення п.2.9(а) ПДР України, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Кам"янецька, 99, м. Хмельницького, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду безпідставною, прийнятою без повної оцінки та дослідження доказів, наявних в матеріалах справи.

Посилається на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки перед початком такого не було проведено контрольного забору повітря на приладі «Драгер», а мундштук не був герметично запакований.

Окрім того, працівники поліції безпідставно відмовились доставляти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження повторного огляду, незважаючи на бажання водія, та запропонували самостійно звернутися до лікарні, для чого випишуть направлення.

Апелянт зазначає, що відео фіксація події не є повною, безперервною, оскільки на відео не зафіксована процедура складання протоколу, направлення та акту огляду, що свідчить про фальсифікацію такого відео працівниками поліції.

Наголошує захисник і на тому, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявний підпис, що не схожий із підписом ОСОБА_1 . З цього приводу захисник звернувся з заявою до ДБР, слідчий суддя постановив зобов`язати уповноважених осіб розпочати досудове розслідування, яке наразі триває.

Вказує апелянт про те, що направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається виключно у тому випадку, якщо водій не згоден з результатом огляду. Однак, доказів згоди водія ОСОБА_1 поліція суду не надала.

Також, на його думку, суд безпідставно визначив статус поліцейського як свідка, будучи допитаним в судовому засіданні, надав перевагу його показам, ігноруючи доводи захисника. Проте, працівник поліції є упередженою особою, а його пояснення, які не підтверджені відеозаписом, не можуть братися до уваги судом.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Александров Д.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №558311 від 19.12.2023 року, з якого вбачається, що 19 грудня 2023 року, приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 , в порушення п.2.9(а) ПДР України, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Кам"янецька, 99, м. Хмельницького, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- роздруківкою результату тестування «Alcotest 7510»від 19.12.2023 року, результат 1,79‰ (а.с.5);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у зв`язку з виявленими у нього ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Із результатами проведеного огляду ОСОБА_1 був згідний (а.с.4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ХОЗЗНПД» від 19.12.2023 року (а.с.3);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №558311 від 19.12.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 19.12.2023 року керував автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки, результат його огляду становив 1,79‰, з таким результатом останній був згідний та в подальшому відмовився їхати до медичного закладу (а.с.6).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, твердження апелянта про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненому не доведена належними та допустимими доказами,у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами по справі у їх сукупності та взаємозв`язку.

Твердження захисника про те, що працівники поліції безпідставно відмовились доставляти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження повторного огляду, апеляційний суд відкидає, оскільки виходячи з відеозапису доданого до протоколу вбачається, що водій визнав вживання 3 пляшок пива, без застережень, погодився із запропонованим йому способом проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу. Ніяких заперечень проти результатів проходження огляду на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного засобу 1,79‰, ОСОБА_1 не висловлює.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис події з боді камери поліцейського повинен бути безперервним, однак в даному випадку цього зроблено не було і відеозапис є неповним, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зазначено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі, на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Разом з тим, ні діючим законодавством, ні Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським.

Долученим до справи відеозаписом події з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

З відеозапису чітко вбачається, що на ньому зафіксовано транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , сам водій ОСОБА_1 , який на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер погодився. Після складання протоколу працівники поліції ознайомлюють водія із його змістом. При цьому водій неодноразово, власноручно, без примусу ставить підпис на відповідних документах. Будь - яких зауважень чи заперечень до змісту протоколу чи щодо дій працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював.

Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у визначений законом спосіб, а саме: на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Результат тестування позитивний 1,79 %. В результаті чого було складено протокол щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, а саме - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Окрім того, відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Апеляційні твердження сторони захисту про те, що мундштук до приладу Драгер не був герметично запакованим, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, оскільки вони повністю спростовується матеріалами справи, а саме: відеозаписом із боді камери працівника поліції.

Як вбачається із дослідженого відеозапису, що міститься в матеріалах справи, працівник поліції запропонував водію розпакувати мундштук зі словами «тримайте трубочку, переконайтеся, що вона перший раз використовується».

Аргументи про те, що перед проведенням огляду, не було проведено контрольного перевірочного тексту технічного засобу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки це твердження суперечить змісту чеку-роздруківки газоаналізатору, з якої вбачається, що результат перевірки чистоти зафіксований на рівні 0,0%, тобто сумніви у тому, що значення приладу при контрольованому заборі повітря відповідало нулю, у апеляційного суду відсутні. Отже у суду відсутні підстави вважати, що до приладу могли потрапити пари алкоголю чи його частки до того моменту, як за допогомою технічого засобу почав проходити огляд ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з доводами захисника про те, що наявне у матеріалах справи направлення на медичний огляд, не може вважатися доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у цій конкретній справі, водій не направлявся до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, лікарем відповідний огляд не здійснювався, та за результатами його проведення, відповідний акт не складався.

Саме по собі, виключення направлення на медичний огляд, з числа доказів, у цілому не впливає на обсяг інших доказів, сукупність яких, переконливо свідчить про правильність висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Аеляційний суд також погоджується з твердженнями сторони захисту стосовно того, свідчення поліцейського ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, фактично з боку обвинувачення. Апеляційний суд визнає показання поліцейського ОСОБА_2 в суді недопустимим доказом та виходить з сукупності інших доказів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

За результатами вирішення апеляційних вимог захисту, апеляційний суд вважає, що в даному провадженні показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 заступника командира роти №4 УПП в Хмельницькій області, не були вирішальними для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, виключення показів свідка ОСОБА_2 з числа допустимих доказів не є підставою для ухваленні іншого процесуального рішення по справі.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від від 12 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: