Справа № 487/5499/24
Провадження № 3/487/21/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Херсона, громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2024 року о 16 год. 30 хв., знаходячись в громадському місці за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 38, на території дитячого містечка «Казка», ОСОБА_1 висловлювалася грубою нецензурною лайкою, а саме цинічні висловлювання, які належать до сфери статевих відносин та непристойні висловлювання найогидніші зі словесної брутальності, безпідставно чіплялася до ОСОБА_2 , 2012 р.н., використовуючи нецензурні висловлювання на адресу неповнолітньої, на зауваження не реагувала, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, її захисник адвокат Гоцуляк Л.О. надіслала письмові пояснення засобами електронної пошти. В цих поясненнях адвокат просить розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, закрити провадженні у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В поясненнях зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання вимог ст. 256 КУпАП, а саме у протоколі не вказані потерпілі, дата складання протоколу. Також зазначає, що лише після звернення ОСОБА_3 до поліції з приводу образ її дочки та ОСОБА_4 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , начебто мати потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_5 написала заяву з неправдивим відомостями відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка є намаганням уникнути відповідальності. Матеріали справи не містять жодних доказів встановлення особи ОСОБА_5 , доказів родинних зв`язків з потерпілою. Крім того, не відомо який статус має особа, яка долучила відео ОСОБА_6 . З відео неможливо встановити особу ОСОБА_1 і відео не містить відомостей, які вказані у протоколі. Захисник вважає, що відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували подію і склад адміністративного правопорушення. Також зазначає, що працівниками поліції не забезпечено явка до суду ОСОБА_1 , що унеможливило розгляд справи у встановлені строки за участю ОСОБА_1 . Також вважає, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП за вказаних вище обставин, її вина підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД 197471 від 22.05.2024;

рапортом інспектора чергового ЧЧ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Гусак О.В.;

рапортом помічника чергового Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Чорного В.В.;

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення (або таке, що готується);

заявою ОСОБА_5 ;

поясненням ОСОБА_2 , в яких зазначено, що 18.05.2024 вона з подругами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були у дитячому містечку «Казка», до них підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , почали кричати на них, внаслідок чого виникла словесна перепалка, під час якої вони ображали їх та погрожували фізичною розправою. Потім до них підійшли мами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які також почали на них кричати та погрожувати фізичною розправою. Вона в цей час почала все знімати на телефон, але вони це помітили та вимагали вимкнути телефон, а вона намагалася вийти з містечка, та мама ОСОБА_10 намагалась схопити її за руки та вимагала вимкнути телефон, при цьому ображала. Вона вирвалася та побігла додому, розповіла про все мамі;

поясненням ОСОБА_12 , в яких зазначено, що 18.05.2024 в дитячому містечку «Казка» її мама та мама подруги розмовляли з ОСОБА_13 на підвищених тонах. Побачивши, що ОСОБА_13 знімає відео, її мама попросила не робити цього і вимкнути телефон, на що ОСОБА_13 збиралась йти. ЇЇ мама намагалась зупинити ОСОБА_13 , однак ОСОБА_13 вибігла з дитячого містечка;

поясненням ОСОБА_14 , в яких зазначено, що 18.05.2024 в дитячому містечку «Казка» її мама та мама ОСОБА_15 емоційно висловлювались стосовно конфлікту в бік ОСОБА_13 ;

поясненням ОСОБА_16 , в яких зазначено, що 18.05.2024 в дитячому містечку «Казка» мами ОСОБА_11 та ОСОБА_10 висловлювались нецензурною лайкою та погрожували фізичною розправою в їх бік. ОСОБА_13 здійснювала відеофіксацію на мобільний телефон;

поясненням ОСОБА_17 , в яких зазначено, що 18.05.2024 в дитячому містечку «Казка», в яких зазначено, що мами ОСОБА_11 та ОСОБА_10 висловлювались нецензурною лайкою та погрожували фізичною розправою. Помітивши, що ОСОБА_13 знімає на відео, мама ОСОБА_10 намагалась примусити її стерти відеозапис та не пускала ОСОБА_13 вийти з дитячого містечка;

відеозаписом, переглянутим в судовому засіданні, на якому зафіксовано спілкування дівчат, використовуючи ненормативну лексику, а також спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (матері ОСОБА_18 та ОСОБА_4 ) з дівчатами, однак з яких здійснює відеозйомку. При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час спілкування (на підвищених тонах) використовують в бік дівчат нецензурну лайку та погрожують фізичною розправою так само використовуючи нецензурну лексику.

Вищевказані докази узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, не викликають сумнівів та не спростовані.

Враховуючи, що захисником не заперечується той факт, що подія правопорушення відбулася саме 18 травня 2024 року, що підтверджено, в тому числі, і іншими доказами, не зазначення інспектором в протоколі про адміністративне правопорушення року складання протоколу, не спростовує факту вчинення такого правопорушення та не може бути підставою для визнання його недопустимим.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Однак адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладено у зв`язку тим, що на час розгляду справи минуло більше 3-х місяців з дня вчинення правопорушення.

Так, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не є слушними доводи захисника, щодо відсутності підстав для встановлення вини одночасно з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зі ст. 38 та ст. 247 КУпАП вбачається, що закриття провадження на підставі ч.1 ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: - вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом двомісячного (або тримісячного) строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ч.1 ст.247КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Отже, підстава для закриття провадження в справі відповідно до ст.38 КУпАП не є такою, що реабілітує особу, а тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 173, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

СУДДЯ: З.М. СУХАРЕВИЧ