Справа № 645/7267/24
Провадження № 3/645/103/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Феленко Ю.В., за участю секретаря судових засідань Федоровської Д.І., особи, що притягується до адміністративної в відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Оганезова Р.А., представника потерпілого - адвоката Манько О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ФОП,

за ст.124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 24.11.2024 о 19.10 год. керуючи автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, перед початком руху не впевнився в безпечності маневру та під час буксирування автомобіля «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_2 , скоїв пошкодження буксирувального гачка та переднього бамперу, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 2.3.б ПДР України. Під час ДТП отримані механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 182406 від 26.11.2024.

Окрім того, ОСОБА_1 , 24.11.2024 о19.10 год. в порушення п. 2.10-а ПДР України, з невідомих причин покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 182412 від 26.11.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник, адвокат Оганезов Р.А. вважали, що протоколи про адміністративні правопорушення винесені безпідставно та з порушенням діючого законодавства, просили провадження по справі про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративних правопорушень з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 26.11.2024, тобто працівники поліції не були присутні на місці ДТП безпосередньо 24.11.2024. Його підзахисний після врегулювання ситуації, просто пішов додому, оскільки він проживає в будинку біля паркувального майданчику, отже місця ДТП не залишав. Крім того, схема місця ДТП складена зі слів потерпілого та підписана потерпілим на наступний день, зовнішні пошкодження автомобіля потерпілого, які б могли статись внаслідок ДТП, не були зафіксовані на місті скоєння ДТП. З часу події пройшло більше суток, тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між подією та пошкодженнями автомобіля.

ОСОБА_1 пояснив, що 24.11.2024 близько 18.30 год. він приїхав додому на своєму автомобілі «Toyota», та побачив, що на його паркувальному місці стоїть автомобіль потерпілого ОСОБА_2 «Citroen». Це паркувальне місце у дворі будинку він вважає своїм, оскільки обладнував його за свої кошти. Спочатку він стукав по колесу автомобіля «Citroen», сподіваючись, що власник вийде, та потім вирішив відбуксирувати автомобіль на інше місце. Під час буксирування авто вийшов його власник ОСОБА_2 , спочатку вони трохи посварилися. Але потім конфлікт владнали, та домовились, що останній буде паркувати свій автомобіль у іншому місті. 25.11.2024 ОСОБА_1 дізнався від сусідів, що працівники поліції ходять навколо його авто, та фотографують його. Він не став виходити на вулицю того дня, оскільки погано себе почував. 26.11.2024, коли до ОСОБА_1 звернулись працівники поліції про надання письмових пояснень щодо ДТП, він дізнався, що відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

На питання представника потерпілого адвоката Манько О.М., ОСОБА_1 пояснив, що він не викликав поліцію з приводу порушення його прав ОСОБА_2 , спеціальну службу для буксировки авто не викликав. Також зазначив, що його паркувальне місце не позначено табличкою з прізвищем власника; до органів місцевого самоврядування щодо розробки даної земельної ділянки під будівництво паркувального майданчику, щоб в подальшому взяти його в оренду, не звертався.

Представник потерпілого ОСОБА_2 , адвокат Манько О.М. пояснив, що ОСОБА_2 звернувся до працівників поліції після того, як вранці побачив ушкодження на своєму автомобілі. Між діями ОСОБА_1 та пошкодженнями автомобіля ОСОБА_2 наявний причинно-наслідковий зв`язок. Отже, протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП складені правомірно, та матеріали справи містять всі належні та допустимі докази для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності, його представника та представника потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

З положень ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.122-4, 124 КУпАП України.

Факт правопорушення підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 182406 від 26.11.2024 та серії ЕПР1 № 182412 від 26.11.2024, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.11.2025. При цьому а ні в письмових поясненнях від 26.11.2024, а ні в судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорюється факт буксировки ним автомобіля потерпілого. Як вбачається з рапорту т.в.о. командира взводу 2, роти 43, батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції І.Соколенка, на місті виклику, потерпілий ОСОБА_2 повідомив про факт ДТП, який мав місце 24.11.2024, але пошкодження його автомобіля виявив на наступний день.

Згідно наявних в матеріалах справи пояснень потерпілого ОСОБА_2 , 24.11.2024 приблизно о 18 год. 50 хв. він приїхав до своїх знайомих, що проживають за адресою: АДРЕСА_3 . Припаркував автомобіль біля вищевказаного будинку. Вийшовши на вулицю через 20 хвилин, він побачив, що його автомобіль на буксировальному тросі тягне якийсь чоловік. Він підбіг до цього чоловіка, останній в свою чергу почав лаятись, що ОСОБА_2 припаркувався на його місце, це його власність, і ніхто не має права тут паркуватися. Наступного дня вранці потерпілий побачив, що в місці кріплення тросу його автомобіль зазнав пошкодження, а саме пошкодження переднього бамперу та зламаний металевий крюк для буксирування. Після чого звернувся до працівників поліції.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, являється порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно правовими актами правил.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пункт 10.1 ПДР України передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 2.10 а ПДР України, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Оганезова Р.А., щодо строку складення протоколу про адміністративне правопорушення, та у зв`язку з цим відсутністю причинно-наслідкового зв`язку між діями його підзахисного та пошкодженням автомобіля, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками Державної патрульної поліції дотримані вимоги щодо строків складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП які підтверджуються належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400,00 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 124, 122-4, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Повний текст постанови складений 21.02.2025.

Суддя Ю.В. Феленко