Дата документу 19.02.2025
Справа № 334/151/25
Провадження № 3/334/374/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Наталія Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -адвоката Писаренка С.Ю.,

встановила:

Відповідно до протоколу від 22.12.2024 серії ЕПР1 №202273, 21.12.2024 23 год. 50 хв. м. Запоріжжя, вул. Руставі, 3, водій ОСОБА_1 керував ТЗ CITROEN С4 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосування спеціального технічного приладу AlcotestDracer 6820 та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки тз під час безперервної відео фіксації на БК 474986, 471559, чим порушив п.2.5 ПДР. Від керування ТЗ відсторонений шляхом залишення ТЗ припаркованим без порушення ПДР, про повторність попереджений.

Як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП надані протокол, рапорт інспектора В1Р153 УПП в Запорізькій області ДПП Никитенко М.В.; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.12.2024, відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ОКЗПНД» та СЗХ» ЗОР від 22.12.2024, відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ; диск з відеозаписом.

При розгляді справи адвокат вказав на те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину, оскільки не керував тз та просив провадження закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Також адвокат підтримав викладені в клопотанні, наданому до канцелярії суду, доводи про те, що складений протокол серії ЕПР № 202273 від 22.12.2024 є неналежним доказом, оскільки містить незастережені виправлення, а саме - екземпляр протоколу, який знаходиться у матеріалах справи, містить виправлення частини статті 130 КУпАП з частини 1 на цифру «II» або «11» (п.8 протоколу), в той час, Як в копії його клієнта його дії кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП (п.8 протоколу, екземпляр №2, фотокопія додається), а не за частиною 2.

Крім того, викладена суть правопорушення (пункт 7 протоколу) не відповідає диспозиції норми частини 2 статті 130 КУпАП, а саме не зазначена повторність правопорушення.

Зазначає, що 22.12.2024 ОСОБА_1 не керував тз, оскільки в нього відсутнє таке право. Пізно ввечері 21.12.2024 він знаходився поблизу будинку по АДРЕСА_2 (він сам проживає у будинку по АДРЕСА_2 ), де також неподалік було припарковано автомобіль його дружини. До нього на вулиці звернулися працівники поліції, які заявили, що так як він керував транспортним засобом, його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за керування без прав та у стані алкогольного сп`яніння, а також запропонували пройди огляд на стан алкогольного сп`яніння. На його заперечення, що він не керував транспортним засобом, відтак не має проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться тільки водіям транспортних засобів - уваги не звернули та склали щодо нього протокол за вчинення адміністративного правопорушення по ч.1 ст. 130 серії ЕПР № 202273 від 22.12.2024 (який потім виправили на ч. II чи ч. 11 ст. 130).

У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 також вказав, що не керував транспортним засобом, тож не є суб`єктом цього правопорушення. Відсутній факт керування і на відеозапису доданому до протоколу.

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доданий відеозапис, суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту, у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та суть адміністративного правопорушення.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №202273, 21.12.2024 23 год. 50 хв. м. Запоріжжя, вул. Руставі, 3, водій ОСОБА_1 керував ТЗ CITROEN С4 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130КУпАП

Разом з тим, жодної вказівки щодо повторного протягом року вчинення правопорушення в протоколі не зазначено. Крім того, у протоколі та його копії дії ОСОБА_1 кваліфіковані за різними частинами ст. 130 КУпАП, а саме - у протоколі направленому до суду за ч. 2 (ІІ) ст.130 КУпАП, а у копії наданій правопорушнику за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Відеозапис, який становить 2 год. 23 хв. розпочинається з того, що патрульний автомобіль рухається вулицею міста, а попереду на великій відстані видимі червоні вогні кількох транспортних засобів, ані марку, ані номер машин не видно. Після повороту патрульного автомобіля у двір на відеозапису видно ряд припаркованих нерухомих автомобілів, з одного з яких з задньої правої двері виходить чоловік, при цьому відсутній запис того, хто виходить з двері водія. В подальшому ОСОБА_1 протягом всього запису заперечує факт керування тз.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1, 2 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише під час руху транспортного засобу.

На відеозаписі не зафіксовано хто саме керував транспортним засобом до його зупинки, не зафіксовано зупинку транспортного засобу, тобто не доведено об`єктивної сторони правопорушення.

Рапорт працівника поліції наявний в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Акт огляду та направлення, довідка Інспектора відділу адмінпрактики УПП щодо наявності повторності, не є доказами, того що ОСОБА_1 безпосередньо керував транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції, як вже було зазначено складений з порушеннями та розбіжностями з його копією, за умови відсутності інших об`єктивних доказів вини правопорушника, не є достатньою підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази (протокол не відповідає його копії в частині кваліфікації адміністративного правопорушення; на відео відсутній факт керування ОСОБА_1 тз) на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху за обставин, які викладені у протоколі, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 130, 245, 247, 251,252,279, 280, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: