Номер провадження: 33/813/512/25
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

представника Одеської митниці Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Крікунової Софії Олександрівни в інтересах Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 10 грудня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст протоколу та оскаржуваної постанови суду першої інстанції

21.06.2024 відносно громадянина Туркменістану ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0713/50000/24 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до протоколу 21.06.2024 о 09:00 в зону митного контролю, міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» відділу митного оформлення № 1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку виїзд з України до Молдови, в`їхав автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI», р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, під управлінням громадянина України ОСОБА_2 . В якості пасажира зазначеного транспортного засобу слідував громадянин Туркменістану ОСОБА_1 . Під час здійснення митного контролю встановлено, що відповідно до інформації з розділу АСМО ПІК «Автотранспортні засоби» «облік транспортних засобів в пункті пропуску для автомобільного сполучення» громадянин Туркменістану ОСОБА_1 10.12.2018 о 18:08 ввіз на митну територію України автомобіль «ROVER 75», р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , країна реєстрації Литва, через Відділ митного оформлення № 1 митного поста «Кучурган», пункт пропуску «Кучурган Первомайськ» Одеської митниці ДФС в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 21.06.2024 відсутня. В митні органи з метою продовження строку тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався. Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку гр-н ОСОБА_1 , на момент складання протоколу про порушення митних правил, не надавав. Гр-н ОСОБА_1 повинен був вивезти з митної території України даний транспортний засіб до 10.12.2019. Таким чином, на переконання митного органу, гр-н ОСОБА_3 перевищив встановлений статтею 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу більше ніж на тридцять днів.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 10.12.2024 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладання адміністративного стягнення.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник митниці просила скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 10.12.2024, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накласти адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу або накладення штрафу у розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування скарги представник митниці зазначила, що:

- оскаржена постанова винесена всупереч вимогам ст.245 КУпАП та ст.486 МК України;

- в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, що підтверджено матеріалами справи. ОСОБА_1 не звертався до митних органів з відповідними заявами та не надав жодних доказів та поважних підстав не вивезення транспортного засобу у встановлений законодавством строк;

- ОСОБА_1 вчинював триваючі дії по не вивезенню транспортного засобу за межі митної території України. Вказане правопорушення є триваючим, виявлено митним органом 21.06.2024, тому адміністративне стягнення має бути накладене в межах піврічного строку з дня виявлення правопорушення, згідно з вимогами ст.467 МК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник митниці підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги. Особа, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 , будучі повідомленим про слухання справи, до суду не з`явився. Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до відповідальності, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

При встановлених обставинах, неявка особи, яка притягається до відповідальності, у судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення представника митниці, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюється наявними у справі доказами.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Положеннями ч.1 ст.495 МК України регламентовано поняття доказів у справі про порушення митних правил.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

За положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Фактичні дані, встановлені судом

10.12.2018 громадянин Туркменістану ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль «ROVER 75», р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , країна реєстрації Литва, в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

10.12.2019 закінчився кінцевий термін вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України.

21.06.2024 ОСОБА_1 в якості пасажира прибув в зону митного контролю, міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» відділу митного оформлення № 1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку виїзд з України до Молдови.

Під час здійснення митного контролю встановлено, що станом на 21.06.2024 інформація щодо вивезення за межі митної території України транспортного засобу «ROVER 75», р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 - відсутня.

21.06.2024 відносно ОСОБА_1 складений протокол №0713/50000/24 про порушення митних правил за ч.6 ст.481 МК України.

Вказаний протоколОСОБА_1 підписав та надав окремі пояснення, в яких зазначив, що він 10.12.2018 завіз вказаний автомобіль на територію України строком на 1 рік, але наразі автомобіль знаходиться в неробочому стані в Україні, буде вивезений після ремонту (а.с.5-6).

За довідкою ТОВ «Експоцентр Одеса» від 05.10.2024 орієнтовна вартість автомобіля «ROVER 75», кузов № НОМЕР_4 , станом на червень 2024 року становить 60 000 грн. 62 200 грн. (без урахування торгівельної надбавки).

Позиція апеляційного суду

Частиною 6 ст.481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягне за собою адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Статтею 103 МК України визначено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За положеннями ч.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Станом на 10.12.2018 (на момент ввезення транспортного засобу) диспозицією ст.481 МК України була передбачена відповідальність за перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб. Вказана стаття МК України складалась з трьох частин, санкція яких не передбачала додаткового виду стягнення у вигляді конфіскації транспортних засобів чи товарів.

Законом України № 2612-VIII від 08.11.2018 внесено зміни до ст.481 МК України, яка наразі містить 6 частин. Відповідно до Закону України № 2725-VIII від 16.05.2019 редакція ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22.08.2019.

Згідно диспозиції ч.6 ст.481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Отже, на час складання митними органами протоколу про порушення митних правил, діяла редакція ч.6 ст.481 МК України, яка збільшила строк, за яким настає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів, з 10 діб до 30 діб.

Апеляційний суд погоджується з позицією місцевого суду, що бездіяльність ОСОБА_1 щодо не вивезення транспортного засобу у визначений ч. 1 ст. 380 МК України строк була безперервна, не була припинена останнім та продовжила існувати у період часу як до, так і після викладення ст. 481 МК України в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018, тобто носила триваючий характер, тому констатовано, що на час складання протоколу дійсно мав місце закінчений склад порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

Строк тимчасового ввезення автомобіля «ROVER 75», кузов № НОМЕР_4 , сплив 10.12.2019.

21.06.2024 складено протокол про порушення митних правил за ч.6 ст.481 МК України.

10.10.2024 матеріали справи отримані судом.

В даному випадку має значення саме строк виявлення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Доводи представника митниці щодо необхідності рахувати строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення з моменту перетину кордону правопорушником, який митниця вважає моментом виявлення правопорушення, саме з 21.06.2024, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.

Положеннями пункту 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Питання щодо строків накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил передбачені ст.467 МК України, відповідно до ч.1 якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 за №657 (далі-Порядок).

Розділом ІІ Порядку визначені особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення. При цьому, главою 5 цього Розділу врегульовано питання щодо здійснення контролю за дотриманням вимог митного режиму тимчасового ввезення, та частиною першою передбачено, що контроль за дотриманням умов митного режиму тимчасового ввезення покладається на митницю оформлення.

Так, пунктом 5 глави 5 Розділу ІІ Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за товарами, що перебувають у митному режимі тимчасового ввезення, а також обміну інформацією між митними органами стосовно таких товарів використовується ЄАІС.

До ЄАІС вноситься інформація про митні формальності, що виконуються відносно тимчасово ввезених товарів, зокрема про:

- поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення;

- засоби, застосовані для ідентифікації товарів;

- дозволи, надані митним органом на неодноразове переміщення через митний кордон України товарів протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення;

- дозволи (загальні дозволи) на тимчасове ввезення контейнерів, пiддонiв, упаковок без оформлення МД або книжки А.Т.А.;

- продовження строку тимчасового ввезення;

- строк, установлений митним органом для реекспорту;

- передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення;

- проведення митного огляду;

- складення протоколу про порушення митних правил;

- накладення арешту або тимчасове вилучення тимчасово ввезених товарів у справі про порушення митних правил;

- завершення режиму тимчасового ввезення;

- припинення режиму тимчасового ввезення.

Інформація до ЄАІС вноситься посадовою особою митного органу, яким здійснюється відповідна митна формальність, невідкладно після її виконання.

Пункт 4 глави 5 Розділу ІІ Порядку передбачає, що наявність, стан товарів, що перебувають у режимі тимчасового ввезення, а також їх цільове використання контролюються митними органами із застосуванням форм митного контролю, визначених ст.336 Кодексу. Вибірковість та періодичність здійснення митного контролю визначається відповідно до положень ст.320 Кодексу, характеристики товарів, мети, строку та інших умов перебування товарів у режимі тимчасового ввезення.

Частиною 1 ст.320 МК України визначені форми та обсяги митного контролю, які обираються посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Відповідно до ч.4 ст.337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Більш того, глава 77 МК України регулює взаємовідносини митних органів з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами підприємницької діяльності.

Так, за ч.1 ст.558 МК України митні органи при виконанні покладених на них завдань взаємодіють, у тому числі шляхом обміну інформацією, з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ч.5 ст.558 МК України передбачено обов`язок митних органів надавати Державній прикордонній службі України доручення щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил, якщо особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не були присутні при складенні протоколу про порушення митних правил.

З метою контролю за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством, а також контролю за цільовим використанням та/або передачею транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України чи поміщених у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такі транспортні засоби на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, митні органи у автоматизованому режимі зобов`язані передавати органам Національної поліції інформацію щодо:

-транспортних засобів особистого користування із зазначенням строків їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту та із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли такі транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту;

-транспортних засобів особистого користування, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли ці транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що саме митні органи здійснюють контроль, в тому числі щодо виявлення порушення строків тимчасового ввезення транспортних засобів з використанням ЄІАС та аналізу відомостей з цієї системи щодо завершення режиму тимчасового ввезення, припинення режиму тимчасового ввезення, та зобов`язані у разі такого виявлення повідомляти Державну прикордонну службу України та органи Національної поліції у випадках, коли особа, що порушила такі строки та не була присутня при складенні протоколу про порушення митних правил.

Тобто, протоколи про порушення митних правил, у разі виявлення митними органи порушення строку тимчасового ввезення, можуть складатись і за відсутності особи, і саме в таких випадках митний орган зобов`язаний самостійно виявляти та фіксувати такі порушення, а не лише під час перетину відповідною особою державного кордону (як в даній справі) під час перевірки наявності відомостей про тимчасове ввезення такою особою на митну територію України транспортного засобу.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що у митного органу при наявності доступу до ЄІАС та наявності в ній відомостей про строки тимчасового ввезення ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу в режимі «тимчасове ввезення до одного року», вже існувало беззаперечне право на внесення такого транспортного засобу до категорії ризикового та зобов`язувало надати таку інформацію до Державної прикордонної служби України та органів Національної поліції, з метою якнайшвидшого встановлення місця знаходження транспортного засобу та ОСОБА_1 , як особи, яка його тимчасово ввезла на митну територію України, та відповідно невідкладно скласти протокол про порушення митних правил за ст.481 МК України.

Однак, митними органами таких дій вчинено не було, оскільки протокол про порушення митних правил №0713/50000/24 складено лише 21.06.2024, під час перетину Jymayev Aymyrat державного кордону України, тобто через 4,5 роки з моменту порушення останнім строку тимчасово ввезення автомобіля, що, за позицією суду, вказує на закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на основоположний принцип правової визначеності, апеляційний суд зазначає, що строки притягнення особи до відповідальності, в тому числі за порушення митних правил, не можуть бути безмежними та залежати лише від моменту виявлення правопорушення правоохоронними органами.

Відтак, слід констатувати, що матеріали справи направлені митним органом до суду першої інстанції після сплину визначеного ч.1 ст.467 МК України строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення та Митного кодексу України наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння.

Враховуючи, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції закінчився визначений ч.1 ст.467 МК України строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим провадження по справі обґрунтовано закрито місцевим судом на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду і були підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Також апеляційним судом не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи місцевим судом.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Крікунової Софії Олександрівни в інтересах Одеської митниці залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 10 грудня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко