Житомирський апеляційний суд
Справа №274/8443/24 Головуючий у 1-й інст. Мороко С. В.
Номер провадження №33/4805/125/25
Категорія ст.173 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з постановою судді місцевого суду, 17.10.2024 близько 12 год 30 хв ОСОБА_1 в приміщенні шпиталю Ветеранів війни, що по вул.Європейській, 50, в м.Бердичеві, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, вчинивши дрібне хуліганство. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст.173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказав, що матеріали справи не містять доказів вчинення ним дрібного хуліганства. Між ним та ОСОБА_2 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин і мети порушувати громадський порядок та спокій громадян у нього не було. Також зазначив про відсутність завданої ОСОБА_2 шкоди. Окрім того, звернув увагу на порушення строків складення протоколу про адміністративне правопорушення та невідповідність викладених у ньому обставин дійсності. Послався на судову практику у аналогічних справах.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав із зазначених у ній підстав.

Потерпіла ОСОБА_2 надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала пояснення надані нею раніше.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи та винесенні суддею постанови відносно ОСОБА_1 дотримані не були.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суддя місцевого суду виходив із доведеності його вини, обґрунтовуючи свій висновок фактичними обставинами, встановленими на підставі матеріалів справи, копій протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.10.2024; письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 .

Однак, апеляційний суд не може погодитись із таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи.

Так, положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

За результатами апеляційної перевірки встановлено, що у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку ОСОБА_1 саме за обставин, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №550812 від 24.10.2024, ОСОБА_1 17.10.2024 близько 12 год 30 хв в приміщенні шпиталю Ветеранів війни, що по вул.Європейській, 50, в м.Бердичеві, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП (а.с.2).

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, матеріали справи містять протокол про прийняття заяви потерпілої ОСОБА_2 від 17.10.2024, на основі якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та пояснення останньої.

У своїх поясненнях від 17.10.2024 ОСОБА_2 вказала, що працює на посаді клінічного фармацевта в КНП «Шпиталь ветеранів війни» м.Бердичів. Близько 12:30, заїжджаючи на територію шпиталю на власному транспортному засобі, вона подала звуковий сигнал незнайомій їй жінці з візочком, яка перебувала на дорозі і перешкоджала її проїзду. На звуковий сигнал жінка підбігла до її авто, почала бити по авто кулаками, відчинила дверцята, взяла її сумку, почала кидатись нею, кричати та образливо лаятись. Її семирічна дитина, яка сиділа на той час з нею в авто сильно злякалась. Після цього, з будинку поряд вийшла ще одна невідома їй жінка, як вона зрозуміла, родичка жінки з візочком, та почала також лаятися на неї. Вона поїхала до шпиталю, куди через деякий час до її авто прийшов чоловік, як вона згодом дізналась, ОСОБА_1 . Останній почав вимагати від неї аби вона викликала свого чоловіка та вибачилася перед ними. Вона не вибачалась, так, як не розуміла причини, з якої мала вибачитись. Просила прийняти міри до вказаних осіб, так як вони продовжують ходити та знімати її та її авто на відео (а.с.5).

Крім цього, ОСОБА_2 у поясненнях зазначила, що ОСОБА_1 також прийшов в її кабінет, де ображав її нецензурною лайкою в присутності свідка ОСОБА_3 та її сина. Він вказав, що невідомою жінкою, яка вчинила конфлікт на дорозі, була його мати. Після конфліктів погіршився психологічний стан її сина, тому просила вжити заходів до ОСОБА_1 та його матері (а.с.6).

У поясненнях від 17.10.2024 ОСОБА_1 зазначив, що 17.10.2024 близько 12 год 30 хв його матір разом із його восьмимісячною дитиною в дитячому візку рухалась від вул.Європейської у напрямку вул.Ю.Панасюка. Оскільки на вказаному відрізку дороги відсутні тротуари та будь-які місця для руху пішоходів, вона була змушена йти по дорозі. В цей час гр. ОСОБА_2 рухалась позаду на власному автомобілі марки «Hundai» д.н.з. НОМЕР_1 , неодноразово подавала звуковий сигнал, його дитина та матір отримали психологічну шкоду та у них погіршився стан здоров`я (а.с.12).

ОСОБА_1 у своїх поясненнях від 24.10.2024 вказав, що ОСОБА_2 , під`їхавши майже впритул до його матері, яка була з його дитиною, подавши декілька гучних сигналів, створила реальну загрозу їх життю та здоров`ю, про що може свідчити виписка від лікаря. У зв`язку з цим, він опинився в сильному емоційному потрясінні та переживав за життя та здоров`я його сім`ї, що призвело до стану ефекту тимчасового психічного стану, викликаного інтенсивною реакцією на загрозу. В стані ефекту при зустрічі він вжив нецензурну лексику виключно у зв`язку з шоковим станом та глибокою тривогою за безпеку його сім`ї, за що на місці одразу і вибачився. Просить рахувати, що його дії були реакцією на небезпечну ситуацію (а.с.9).

З пояснень від 24.10.2024, наданих свідком ОСОБА_3 вбачається, що 17.10.2024 близько 12:30 він знаходився в шпиталі м.Бердичів по вул.Європейській в кабінеті 104 чекав лікаря, також у кабінеті знаходилась жінка на ім`я ОСОБА_4 . В цей час до кабінету увірвався невідомий йому чоловік та почав кричати на ОСОБА_4 , при цьому висловлюватися в її адресу словами нецензурної лексики та висловлював погрози. Після чого він чоловікові зробив зауваження, так, як у кабінеті була дитина, вказаний чоловік почав виходити із кабінету та ще щось кричав, що буде розбиратись, що ОСОБА_4 його жінку ображала нецензурною лайкою, на що вона сказала, що нікого нецензурною лайкою не ображала. Вказаний чоловік нецензурною лайкою сказав, що йому байдуже, хто кого ображав перший і пішов із кабінету (а.с.8).

Також, зі змісту протоколу прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.10.2024 вбачається, що 17.10.2024 остання мала конфлікт з раніше невідомими їй особами, які не давали змоги проїхати її авто. Останні образливо лаялись та перелякали семирічну дитину (а.с.3). Зі змісту протоколу прийняття заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.10.2024 вбачається, що 17.10.2024 близько 12 год поблизу «Бердичівського госпіталю ветеранів війни» жінка нанесла психологічної шкоди його дитині, просить прийняти міри (а.с.10).

Таким чином, матеріалами справи беззаперечно підтверджено, що дії ОСОБА_1 хоча і містять ознаки правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, проте були вчинені на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_2 .

В даному випадку, відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, які є основними критеріями, що і відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень. При цьому, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства, в розумінні вимог ст.173 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, що у ході конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будь-яким чином зачіпались інтереси та порушувався спокій інших громадян. Фактично всі наявні в справі докази підтверджують виключно конфліктну ситуацію лише між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Конкретна дія щодо висловлювання нецензурною лайкою на адресу потерпілої, за відсутності інших обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, може бути розцінена як особиста образа. Особиста образа, у тому числі з вживанням нецензурної лексики, може бути розцінена як приниження честі і гідності особи, захист яких здійснюється у порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості збирати додаткові докази винності особи, оскільки це суперечить нормам та стандартам, встановленим рішеннями ЄСПЛ (зокрема У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що судом не було досліджено всі обставини, що стосуються правопорушення, його об`єктивної сторони, через що суд дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич