Житомирський апеляційний суд
Справа №278/4006/24 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Номер провадження №33/4805/83/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - Грабчука Олександра Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 13.07.2024 о 22 год 22 хв на а/д М-06 Київ-Чоп 142 км, поблизу с. Сонячне, керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 441 від 13.07.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. На його думку, огляд на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів проведено з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, направлення на огляд в медичний заклад в його присутності не складалось та в матеріалах справи відсутнє. Також його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Крім того, вказав, що у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому поліцейський не мав права ініціювати процедуру огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що на наявному у справі відеозаписі не зафіксовано безперервно усі події, пов`язані з правопорушенням, а тому такий не можна вважати належним і допустимим доказом. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 послався на судову практику у подібних справах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду та вбачається з матеріалів справи, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №745250 від 13.07.2024, згідно якого ОСОБА_1 13.07.2024 о 22 год 22 хв на а/д М-06 Київ-Чоп 142 км, поблизу с. Сонячне, керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 441 від 13.07.2024. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному ПДР місці (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів (а.с.3); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2600552 від 13.07.2024, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.2); висновком щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.07.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4); рапортом рядового поліції А. Желінського від 13.07.2024 (а.с.5); відеозаписом обставин події з нагрудної камери працівника поліції (а.с.6).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який є безперервним, не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Вбачається, що працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про порушення ним вимог правил дорожнього руху, а також про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та, згідно висновку лікаря перебував в стані алкогольного сп`яніння. Водій ознайомлений з правами та обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та зі змістом складених працівниками поліції процесуальних документів, які особисто підписав.

Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, ст. 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. У працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлені йому ознаки. Тому, вимога поліцейського про проходження водієм відповідного огляду була законною, а доводи апеляційної скарги у цій частині безпідставними.

Посилання ОСОБА_1 на не відсторонення його від подальшого керування автомобілем спростовується відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення, який містить відмітку про відсторонення водія шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному ПДР місці (а.с.1,6).

Відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не є підставою для визнання огляду недійсним та не спростовує винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення за встановлених судом обставин. Як свідчить відеозапис таке направлення оформлялось уповноваженою особою в присутності водія та на підставі такого документа було проведено його огляд у закладі охорони здоров`я.

Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається ОСОБА_1 преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не мають.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Галацевич