Провадження № 33/824/711/2025 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою Енергетичної митниці на постанову Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкспромгаз», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, -

в с т а н о в и в:

Зі змісту протоколу про порушення митних правил №0282/90300/23 від 05.10.2023 року, 28.01.2023 - 29.01.2023 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск», відділи митного оформлення № 3 - 6 митного поста "Ягодин" Волинської митниці з Литовської Республіки в Україну на адресу ТОВ «Люкспромгаз» (УКРАЇНА, 10003, Житомирська область, м. Житомир вулиця Покровська, будинок 48, ) був переміщений товар «Газ вуглеводневий скраплений» загальною вагою 74 130 кг, 138,045 тис. л. при 15о С., вартістю 31 134,60 Євро.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів: сертифіката (паспорт) якості від 03.01.2023 № 162058_4902809; рахунків-фактур від 26.01.2023 NRVA0063456; RVA0063457; від 27.01.2023 RVA0063481; RVA0063483, міжнародних автотранспортних накладних (CMR) від 26.01.2023 №RVA0063456; RVA0063457; від 27.01.2023 RVA0063481; RVA0063483.

Відповідно до умов зазначеного зовнішньоекономічного контракту, продавцем та відправником товару виступає литовське підприємство «UAB "NAFTOS DUJOS» (Algirdo g. 42, Mazeikiai, LT-89104, Lithuania), одержувачем та покупцем є ТОВ «Люкспромгаз». Зазначений товар 27.01.2023 року та 28.01.2023 року митним брокером ФОП « ОСОБА_2 » відповідно до договору-доручення про надання послуг по декларуванню товарів від 23.07.2022 року №18-21 був заявлений до митного оформлення та випущений у вільний обіг у відділі митного оформлення «Чернігів» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці за митними деклараціями типу «IM 40 EA» від 29.01.2023 року №23UA26U8, №23UA27U7, №23UA30U8, №23UA31U7.

Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «Газ вуглеводневий скраплений» походженням з Європейського Союзу. Відповідно до відомостей, зазначених в сертифікаті (паспорті) якості від 03.01.2023 року №162058_4902809, товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає вимогам (стандарту) LST EN 589:2018+A1:2022.

Першого березня 2023 року листом №20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю щодо використання суб`єктами ЗЕД з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема, вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості публічної компанії «Orlen Lietuva».

3 метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості від 03.01.2023 року №162058_4902809, на адреси представництва АТ «Орлен Летува» в Україні та безпосередньо до Public Company «Orlen Lietuva» направлено відповідний запит (лист від 21.03.2023 року №7.6-1/7.6-20.3/13/928).

Відповідно до отриманої від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні інформації (листи віл 20.04.2023 року №63 та від 28.04.2023 року №64), сертифікат якості від 03.01.2023 року №162058_4902809 литовським підприємством «Orlen Lietuva» видавався підприємству UAB NAFTOS DUJOS на кількість товару 20 000 кг.

Однак, з наданням сертифікату (паспорту) якості від 03.01.2023 року №809 фактичне ввезення товару відбулося на загальну кількість 74 130 кг.

За пунктом 6.1.2 «Особливі умови і відповідальність сторін» договору про надання послуг по декларуванню товарів від 23.07.2022 року №18-21, замовник ТОВ «Люкспромгаз» в особі директора ОСОБА_1 несе юридичну відповідальність згідно Митного кодексу України та інших законодавчих актів України за достовірність, точність, правдивість даних про товари, та іншої інформації, яка міститься в документах, що надаються виконавцю ФОП «Кротова Надія» для митного оформлення товарів.

Відповідно до ч.2 ст.459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами керівником ТОВ «Люкспромгаз» є громадянин ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

За інформацією, розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПІМП» Держмитслужби встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.482, 483 Митного кодексу України не притягувався.

Тобто, директором ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_3 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Газ вуглеводневий» загальною вагою 54 130 кг, 100,801 тис. л. при 15о С., вартістю 22734,6 Євро або 905821,49 грн (станом на 28.01.2023 року та 29.01.2023 року курс 1 Євро=39,8433 грн) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості стосовно ваги (кількості) товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Таким чином, дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митним кодексом України, а саме, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, в апеляційній скарзі Енергетична митниця просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил (905 821, 49 грн) з конфіскацією цих товарів.

Скаргу обґрунтовує тим, що з висновками суду першої інстанції щодо закриття провадження по справі митниця категорично не погоджується, оскільки в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які беззаперечно вказують на вчинення директором ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та встановлюють його вину.

Так, ТОВ «Люкспромгаз», яке є імпортером газу на митну територію України та пред`являє документи митним органам, має дотримуватись вимог законодавства і виконувати митні правила України.

Замовлення газу у литовського підприємства «UAB "NAFTOS DUJOS» здійснював саме директор ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_1 на підставі зовнішньоекономічного контракту від 11.01.2023 року №4/23.

Саме директором ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_1 до митних органів України надано сертифікат (паспорт) якості від 03.01.2023 року №162058_4902809, згідно з яким компанією «Orlen Lietuva» продана інша кількість товару, ніж та, яка була випущена у вільний обіг на території України.

Усі питання організації перевезення, оформлення та подачі документів, виконання зобов`язань за контрактом, тощо, лежить виключно в площині господарських правовідносин між ТОВ «Люкспромгаз» та його контрагентами.

Таким чином, саме директор ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_1 , як імпортер цього товару, вчиняв активні дії щодо ввезення, митного оформлення та у подальшому введення в обіг на території України газу, а тому саме останнім вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Газ» загальною вагою 54 130 кг, вартістю 905 821,49 грн з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості стосовно ваги (кількості) товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Враховуючи викладене, саме ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення та підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Крім того, 01 березня 2023 року листом №20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема, вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості публічної компанії «Orlen Lietuva».

З метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості від 03.01.2023 року №162058_4902809, на адреси представництва АТ «Орлен Летува» в Україні та безпосередньо до Public Company «Orlen Lietuva» направлено відповідний запит (лист від 21.03.2023 №7.6-1/7.6-20.3/13/928).

Відповідно до отриманої від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні інформації (листи від 20.04.2023 №63 та від 28.04.2023 №64), сертифікат якості від 03.01.2023 року №162058_4902809 литовським підприємством «Orlen Lietuva» видавався підприємству UAB NAFTOS DUJOS на кількість товару 20 000 кг.

Однак, з наданням сертифікату (паспорту) якості від 03.01.2023 року №162058 _4902809 фактичне ввезення товару відбулося на загальну кількість 74 130 кг.

Так, директор ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_4 чітко розумів та усвідомлював характер протиправної дії, ввів в обіг ГАЗ у кількості 54 130 кг. невідомого походження та з невідомими фізико-хімічними характеристиками на підставі документів, що містять неправдиві відомості та свідомо припускав настання шкідливих наслідків (складання протоколу про ПМП, завдання шкоди населенню, державі).

Разом з тим, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ярошенко А.О. подав заперечення на апеляційну скаргу Енергетичної митниці, в якій просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Енергетичної митниці про скасування постанови Подільського районного суду м. Києва від 29.11.2024року. Постанову Подільського районного суду м. Києва від 29.11.2024 залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень захисник зазначає, що ні протокол, ні інші матеріали справи не містять деталізації та розкриття поняття «документів, що містять неправдиві відомості».

Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару «газ вуглеводний» від 26 та 27 січня 2023 року здійснювались на виконання умов Контракту від 11.01.2023 року №4/23.

27.01.2023 року та 28.01.2023 року зазначений товар був заявлений до митного оформлення та випущений у вільний обіг за митними деклараціями типу «IM 40 ЕА» від 29.01.2023 року №23UA26U8, №23UA27U7, №23UA30U8, №23UA31U7.

З метою підтвердження фізико-хімічних характеристик товару ТОВ «Люкспромгаз» до митних органів надано сертифікат (паспорт) якості від 03.01.2023 року №162058_4902809 «Газ вуглеводневий скраплений», відповідно до якого товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає вимогам (стандарту) LST EN 589:2018+A1:2022.

Сертифікат (паспорт) якості №162058_4902809, надавався продавцем UAB «NAFTOS DUJOS» покупцеві ТОВ «Люкспромгаз» згідно поставок за митними деклараціями від 29.01.2023 №23UA26U8, №23UA27U7, №23UA30U8, №23UA31U7.

Відповідно до митних декларацій, ТОВ «Люкспромгаз» ввезено на територію України товар - «Газ вуглеводневий скраплений» загальною вагою 74 130 кг, що дорівнює кількості, зазначеній у товаротранспортних накладних CMR від 26.01.2023 року №RVA0063456; RVA0063457; від 27.01.2023 року RVA0063481; RVA0063483.

Тому, отримуючи товаросупровідні документи, в директора ТОВ «Люкспромгаз» не виникли сумніви щодо кількості та походження отриманого товару, адже відповідно до договірних зобов`язань саме на UAB «NAFTOS DUJOS» покладено обов`язок надати належним чином оформлені документи на кожну поставку.

Таким чином, в діях директора ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_1 відсутній умисел переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів (паспорту якості від 03.01.2023 року №162058_4902809), що містять неправдиві відомості стосовно ваги (кількості) товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Отримавши товарно-супровідні документи по відвантаженому товару, скраплений газ митним брокером ФОП « ОСОБА_2 » був заявлений до митного оформлення та випущений у вільний обіг за митними деклараціями типу «IM40EA» №№23LV1000A1A0423V262930, 23L T000A1A0423V262945, 23L000A 1A0423V263155, 23LT000A1A0423V263181.

Отримуючи первинні документи на поставку товару, в директора ТОВ «Люкспромгаз» не виникли сумніви щодо кількості та походження товару, адже відповідно до договірних зобов`язань саме на UAB «NAFTOS DUJOS» покладено обов`язок надати належним чином оформлені документи на кожну поставку товару, у тому числі сертифікат якості від 03.01.2023 року №162058 _4902809 (без якого здійснення пропуску товару неможливо), як підстави для переміщення товару через митний кордон України.

Таким чином, в діях директора ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_1 відсутній умисел переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, що містить неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Вислухавши пояснення учасників спраи, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 , як директором ТОВ «Люкспромгаз», дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача, ціни вищевказаного товару, а тому є недоведеним наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.483 МК України передбачено настання адміністративної відповідальності за переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, випливає, що об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктом правопорушення є декларант (ч.1 ст.257, ч.2 ст.259, ч.8 ст.264, ч.2 ст.259 МК України), тобто особа, яка подає відповідні документи митному органу з метою переміщення товарів через митний кордон.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи, отримані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ТОВ «Люкспромгаз» та компанією UAB «NAFTOS DUJOS» укладено контракт на поставку скрапленого газу. Компанія UAB «NAFTOS DUJOS» на вимогу митного брокера надала сертифікат якості на газ, яке закупляло ТОВ «Люкспромгаз». Крім того, компанія «Orlen Lietuva» надала відповідь на запит, що сертифікат якості №162058_4902809 від 03.01.2023 надавався компанією «Orlen Lietuva» в межах поставок за діючими контрактами, а тому ТОВ «Люкспромгаз» використовувало відомості з отриманих товаросупровідних документів, зокрема й сертифікату якості, виданого компанією «Orlen Lietuva» у відповідності до вимог чинного митного законодавства України, а тому переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, отриманих незаконним шляхом не відповідає дійсності.

Встановлено також, що при переміщенні товарів через митний кордон, ТОВ «Люкспромгаз» використовувало відомості сертифікату якості від 03.01.2023 року №162058_4902809, який містить посилання на сертифікат «Orlen Lietuva», тобто діяв у межах та у спосіб, визначений законодавством України, а отже, переміщення товарів здійснювалось у відповідності до вимог чинного митного законодавства України.

Одночасно, чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема і сертифікату якості, який не викликав сумнівів ні у ТОВ «Люкспромгаз», ні у митного брокера, оскільки мав відповідні показники властивостей щодо класифікації товару.

Також, директор ТОВ «Люкспромгаз» ОСОБА_1 , перебуваючи на території України та будучи кінцевим отримувачем товару не міг вчиняти будь-яких дій щодо отримання будь-яких сертифікатів якості, у тому числі у незаконний спосіб для переміщення товару з Європейського Союзу до України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення, то судом вірно зазначено наступне.

Митний кодекс України нормою статті 257 зазначає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст.265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Отже, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення, при цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов саме по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МУ України.

Що стосується отриманих Енергетичною митницею та долучених до справи даних про те, що вказаний документ (сертифікат якості від 03.01.2023 року №162058_4902809), виробником товару, а саме, литовським підприємством Public Company «Orlen Lietuva», видавався на меншу кількість товару, то вони не можуть слугувати беззаперечним підтвердженням того, що ОСОБА_1 намагався приховати кількість товару, якість товару чи країну походження такого товару, як зазначає апелянт, адже якщо звернути увагу на умовами контракту, то саме продавець зобов`язується гарантувати якість товару, що підтверджується відповідним сертифікатом якості (паспортом якості), виданим виробником та доданим до супровідних документів на товар.

Таким чином, відсутні докази обізнаності ОСОБА_1 щодо можливого внесення недостовірних відомостей у сертифікат якості, адже останній мав підстави покладатися на достовірність інформації, зазначеної в сертифікаті якості, наданому відповідно до умов контракту.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про приховування країни виробництва газу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували походження вказаного товару з іншої країни, окрім ЄС, а тому зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_1 намагався приховати країну походження ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються матеріалами справи.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, товар був розмитнений на підставі наданих документів, належність яких не викликала сумніву під час розмитнення, що було перевірено митними органами, і товар було введено в вільний обіг.

У справі «Новік проти України» (заява №48068/06, п.19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

За ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. У рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи подібних неспростовних презумпцій факту, тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази стосовно того, що ОСОБА_1 вчинено дії, передбачені ч.1 ст.483 Митним кодексом України.

Згідно ч.8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі наведеного, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник