Справа №521/789/25
Номер провадження 3/521/1422/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України.

05.01.2025 року, о 02 год. 00 хв. в м. Одесі, по шосе Тираспольске, 22/8 («Два стовпи»), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

ОСОБА_1 та його представник Рупець Н.О. надали до суду письмові пояснення, які підтримали в судовому засіданні та відповідно до яких вину ОСОБА_1 не визнали та зазначили, що наразі ОСОБА_1 проходить військову службу у АДРЕСА_2 . У період з 31.12.2024 по 16.01.2025 року ОСОБА_1 була надана щорічна відпустка. Він проводив відпустку на території Івано-Франківської області, що підтверджується штампом відпускного квитка. Однак, у зв`язку із службовою необхідністю його достроково було відкликано з відпустки. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебував у Івано-Франківській області, він був вимушений терміново повернутися до міста дислокації у АДРЕСА_2 . Службова терміновість змусила його їхати машиною до місця несення військової служби у нічний час у період комендантської години.

В ніч з 05.01.2025 на 06.01.2025 року ОСОБА_1 був зупинений працівником патрульної поліції у Одеській області, селищі Хлібодарське, Тираспольське шосе. З самого початку спілкування з водієм, працівник патрульної поліції поводив себе непослідовно, не зазначаючи точну причину зупинки автомобіля визначену статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію».

На думку водія, фактично відбулось безпідставна зупинка транспортного засобу військовослужбовця який терміново повертався до місця несення військової служби.

Крім того, зазначили, що матеріали справи не свідчать про порушення водієм будь-яких правил дорожнього руху, тощо. Також, в процесі спілкування з поліцейським, водій пред`явив для ознайомлення паспорт громадянина України, що дало можливість поліцейським ідентифікувати особу водія. В ході спілкування поліцейський заявив водію, що він має проїхати з ним до медичного закладу для перевірки на стан сп`яніння. Водій, вважаючи, що його права порушуються з боку поліцейського, який його безпідставно зупинив, зателефонував на номер 102 з метою виклику поліції для фіксування протиправних дій відносно нього. Очікуючи приїзд поліції, який був викликаний водієм, поліцейський, який зупинив транспортний засіб, склав протокол про адміністративне правопорушення.

З метою доведення своєї невинуватості, протягом двох годин з моменту коли був складений протокол (05.01.2025 року) - водій звернувся до КПН «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» для проведення огляду на стан сп`яніння. Відповідно Висновку щодо результатів медичного огляду №000038 від 05.01.2025 (складений о 04:50 год.) - ознак сп`яніння у водія не виявлено.

Також зазначили, що в порушення вимог законодавства, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена невірна адреса складання протоколу та адреса за якою водій ніби то керував транспортним засобом: м. Одеса, Шосе Тираспольське, 22/8.

Вказане в протоколі не відповідає дійсності, так як фактично протокол був складений та вручений водію за адресою м. Одеса, Шосе Тираспольське, 22. Особливу увагу слід звернути на те, що в місті Одеса адреси Шосе Тираспольське, 22/8 не існує.

Також, матеріали справи не містять буд-яких доказів наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, у протоколі зазначено, що у водія поведінка не відповідає обстановці, підвищена жвавість рухів. Вищевказане також не відповідає дійсності, так як фактичних доказів матеріали справи не містять. При розмові з поліцейським, водій не здійснював будь-яких рухів, які б свідчили, що в нього порушена координація. Весь час спілкування водій сидів у своєму автомобілі у протоколі відсутній акт огляду на стан сп`яніння, також з матеріалів справи не вбачається що водій керував транспортним засобом. Тобто дані протоколу про керування водієм транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначили, що працівник поліції не повідомив водію про його та права, а відразу почав складати протокол про адміністративне правопорушення, в якому водій не розписався, працівник поліції не пропонував та не провів огляд водія на стан сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів.

З огляду на вищезазначене вважають, що в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, а тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Рупець Н.О., доходжу наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, інкримінованого притягнутому передбачає саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП).

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто склад даного виду правопорушення повинен містити прямий умисел особи та її свідоме ставлення до настання наслідків своєї протиправної поведінки.

Таким чином, чинне законодавство в сфері адміністративних правопорушень визначає обов`язковість суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у психічному ставленні суб`єкта до антигромадського діяння, де її основною ознакою є вина у формі умислу чи необережності, а у випадку диспозиції ст. 130 КУпАП тільки у вигляді вини у формі прямого умислу.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 року встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за N 1452/735 від 09.11.2015, п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07.11.2015, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_1 , на виконання ПДР України, повинен був на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а у разі відмови від проходження такого огляду, ОСОБА_1 , знаючи чинні Правила дорожнього руху, не міг не усвідомлювати наслідків такої відмови.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В ході судового розгляду з наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 213111 від 05.01.2025 року встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 дотримано вимог визначених законом та Інструкцією.

ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він своїми діями та поведінкою фактично відмовився, ухиляючись від виконання законних вимог працівників поліції.

Також вина ОСОБА_1 доводиться наданим до матеріалів справи відеозаписом з портативного відеореєстратора № 471464, 471829, на якому зафіксовано ухилення ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та на вимогу щодо проходження медичного огляду не відреагував, оскільки вважав, що дії працівників поліції були неправомірними.

Згідно статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, є послідовним, зафіксований у хронологічній послідовності, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Також, суд надає оцінку посиланню адвоката Рупець Н.О., що після оформлення протоколу ОСОБА_1 протягом двох годин з моменту, коли був складений протокол, добровільно звернувся до КНП «ООМЦПЗ» ООР, де здав аналіз на предмет алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що результати вищевказаних оглядів не можуть бути взяті до уваги.

Ці результати досліджень не мають правового значення, тому що ОСОБА_1 ставиться в провину саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Крім того результати лабораторних досліджень КНП «ООМЦПЗ» ООР № 000038 проведені 05.01.2025р. о 04 годині 50 хвилин. Такі дослідження було зроблено без відповідного направлення, передбаченого п. 8 розд. ІІ Інструкції та присутності поліцейських, та їх проведено пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для їх проведення (п. 9 розд. ІІ Інструкції).

Інші доводи захисника також не приймаються до уваги, оскільки керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин вказаних у протоколі підтверджується вищевказаними доказами, в тому числі поясненнями самого ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписах, який не заперечував факту керування ним транспортним засобом, а виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія є суб`єктивним сприйняттям безпосередньо поліцейським під час виконання ним своїх службових обов`язків.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди особи з причинами зупинки працівниками поліції - вона має можливість, відповідно до п.п.д) п.2.14ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було, що також вбачається з наданих захисником запереченнях.

Доводи захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не беруться судом до уваги також й у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. За не виконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, на думку суду, в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів на підставі яких суд може прийняти рішення у справі.

Встановлення наявності чи відсутності неправомірних дій органів поліції під час складення протоколу не є предметом даного судового розгляду. Законодавством визначені механізми захисту прав людини у таких випадках.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, протокол було складено без свідків під відеофіксацію.

Таким чином, суд критично відноситься до заперечень представника ОСОБА_1 Рупець Н.О. наданих до клопотання про закриття провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та не приймає їх до уваги.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом встановлено не було.

А тому суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена у судовому засіданні у повному обсязі.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, а тому суд приходить до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особи ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Керуючись ст. ст.130, 24, 283, 284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

(Реквізити для оплати судового збору: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору штрафу 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесенняя.

Суддя Д.Д. Громік