Дата документу 18.02.2025Справа № 554/1213/25
Провадження № 3/554/353/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» лютого 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Злобинець Д.О.,

прокурора Кондратенка Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського управління ДВБ НПУ (36000, м. Полтава, вул. Юліана Матвійчука, 83) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої головним бухгалтером ПМЦ КРОІ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

-за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи звільненою 14 лютого 2022 року з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерської служби, фінансування та звітності Управління ДМС у Полтавській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, на яку поширюється діяЗакону України «Про запобігання корупції», Закону України №3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 31.01.2024), а саме лише 12.02.2024 року о 23 годині 48 хвилини подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала, суду пояснила, що звільнилася з Управління ДМС у Полтавській області в лютому 2022 року. Надалі, на невизначений період, обов`язок подання декларацій був зупинений, в зв`язку з введенням в країні військового стану. Після відновлення декларування в січні 2024 року вона подала дві декларації: щорічну за 2021 рік та декларацію особи, яка припиняє діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2022 по 14.02.2022.Про те, що треба подати ще декларацію, після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022, вона не знала. Коли їй про це сказали, 12.02.2024 року вона подала таку декларацію. Тобто, декларацію подано із запізненням лише на 11 днів. Крім того, вважає, що дані у декларації особи, яка припиняє діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та декларація особи, яка припинила діяльність, яка охоплює попередній рік, дублюються, а тому вважати її дії корупційним правопорушенням не можна. На її думку в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, просить не притягати її до адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_1 винною за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки зібрані докази підтверджують її вину, та притягти її до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1000 НМДГ (1700 грн.). Також просить долучити висновок прокурора по вказаній справі.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходить до наступних висновків:

Стаття 129 Конституції України передбачає, зокрема, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення №5 від 28.01.2025 року, особою, якою складено протокол, додано: рапорт про виявлення адміністративного правопорушення та реєстрацію до ЖЄО; лист Полтавського управління ДВБ НПУ №СЕД-52662-2024 від 25.12.2024 року; лист УДМС у Полтавській області від 26.12.2024 року №5301.11-10038/53.1-24 з додатками на 43 аркушах; лист Полтавського управління ДВБ НПУ №СЕД-53823-2024 від 30.12.2024 року; лист Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій НАЗК №47-06/4882-25 з додатками; принскрин послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 в період 12.10.2023-31.01.2024; декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022, поданої ОСОБА_1 з офіційного сайту НАЗК https://portal.nazk.gov.ua/documents/declaration; лист ДВБ з додатками; письмові пояснення ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Виходячи із диспозиції частини першої статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон №1700-VII) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Наказом Управління ДМС України в Полтавській області від 01.04.2015 року №63-к ОСОБА_1 , призначено на посаду головного спеціаліста бухгалтерської служби та фінансово-ресурсного забезпечення Управління Державної міграційної служби в Полтавській області.Взяти до уваги, що ОСОБА_1 має 11-й ранг державного службовця.

Наказом Управління ДМС України в Полтавській області від 16.06.2016 року №157-к, головному спеціалісту відділу бухгалтерської служби, фінансування та звітності Управління ДМС у Полтавській області ОСОБА_1 , присвоєно 9-й ранг державного службовця з 01 травня 2016 року.

Наказом Управління ДМС України в Полтавській області від 23.06.2018 року №82-к, головному спеціалісту відділу бухгалтерської служби, фінансування та звітності Управління ДМС у Полтавській області ОСОБА_1 , присвоєно 8-й ранг державного службовця з 22 червня 2018 року.

Наказом Управління ДМС України в Полтавській області від 22.06.2021 року №89-к, головному спеціалісту відділу бухгалтерської служби, фінансування та звітності Управління ДМС у Полтавській області ОСОБА_1 , присвоєно 7-й ранг державного службовця з 22 червня 2021 року.

Згідно із ч. 1 п. 9 статті 8 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 , як державний службовець зобов?язана додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України«Про запобігання корупції» суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Отже, ОСОБА_1 є державним службовцем на якого поширюється дія Закону та є суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією, у тому числі обмеження та зобов?язання, передбачені Законом.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАПсуб?єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов?язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідно до вказаних вимог Закону, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом бухгалтерської служби та фінансово-ресурсного забезпечення Управління Державної міграційної служби в Полтавській області, є суб?єктом декларування та суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Закон України №3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023 року.

Відповідно до п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Наказом Управління ДМС України в Полтавській області від 10.02.2022 року №39-к ОСОБА_1 з 14 лютого 2022 року звільнено з посади головного спеціаліста бухгалтерської служби та фінансово-ресурсного забезпечення Управління Державної міграційної служби в Полтавській області за угодою сторін відповідно до ч.2 ст. 86 Закону України «Про державну службу» та п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи звільненою з 14 лютого 2022 року з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерської служби, фінансування та звітності Управління Державної міграційної служби в Полтавській області,зобов?язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022 рік, не пізніше 31 січня 2024 року.

Однак, відповідно до інформації з публічної частини офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 подала наступні деклараціїособи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування:

- 17.01.2024 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто за період з 01.01.2022 по 14.02.2022;

- 19.01.2024 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік;

- 12.02.2024 року о 23 годині 48 хвилини декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022 (https://public.nazk.gov.ua/documents/471361af-b5d5-4106-a29a-1016ed588083).

Згідно листа Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 20.01.2025 року №47-06/4882-25 встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022.

Згідно даних системи електронного документообігу та електронного кабінету ОСОБА_1 - листи, звернення, повідомлення від неї за запитуваний період до Національного агентстваз питань запобігання корупції не надходили.

Повідомлені ОСОБА_1 суду обставини про подання нею несвоєчасно декларації після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022 не є поважною причиною пропуску строку, встановленого чинним законодавством України для подання такої декларації відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до списку декларацій, оприлюднених в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), ОСОБА_1 неодноразово подавала «щорічні» декларації, а саме за 2016-2021 роки, тобто останній достовірно відомі зобов?язання та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», типи декларацій, правила користування Реєстром та електронним цифровим підписом.

Під час розгляду справи судом, ОСОБА_1 не надала суду належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску нею строку, встановленого чинним законодавством України для подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності,за 2022 рік.

Таким чином поважних причин для несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022 у ОСОБА_1 судом не встановлено.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування та суб?єктом, на якого поширюється дія Закону, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з висновками Верховного Суду (лист від 09.04.2021 № 1089/0/2-21, абз. 1, 2 сторінки 7) виявити адміністративне правопорушення означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об?єктивних та суб?єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов?язане з корупцією як сукупність об?єктивних та суб?єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи в вищевикладеного, датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією слід вважати дату несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, тобто 12.02.2024 року, а датою виявлення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 28.01.2025 року.

Згідно ч.4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією відносно ОСОБА_1 строк, передбачений ч.4 ст. 38 КУпАП, не сплив.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі «Коробов проти України від 21.07.2011, Європейський суд з прав людини, зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованихпрезумцій фактів.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що сукупність зібраних у справі доказів, які є належними, допустимими та достовірними і поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за минулий рік, тобто за 2022.

Згідно із статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є правопорушенням, пов?язаним з корупцією, особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності за даний вид правопорушення, її сімейний стан, яка має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у межах визначених санкцією частини першої статті 172-6 КУпАП, у виді мінімального штрафу.

За глибоким переконанням суду саме така міра стягнення буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співмірною із характером вчиненого правопорушення, особою правопорушника, ступенем її провини, а також буде відповідати меті застосування адміністративного стягнення - виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справіпро адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібвстановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2025 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 028 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 172-6, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 /вісімсот п?ятдесят/ гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»;номер рахунок (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300). Стягувач Полтавське управління ДВБ НПУ (36000, м. Полтава, вул. Юліана Матвійчука, 83).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Шевченків.р-н//22030101, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0016722,код класифікації доходів бюджету: 22030101). Стягувач ТУ ДСА України в Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36030, код ЄДРПОУ - 26304855).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 18 травня 2025 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна