головуючий у суді І інстанції Чайка О.С.
провадження № 33/824/715/2025
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лук`янець Олени Олександрівни на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статі 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не зазначено суть адміністративного правопорушення, вказано лише «вчиненням домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини», тоді як словесна сварка не відноситись до категорії справ що передбачають домашнє насильство. Вказує, що він не міг виганяти ОСОБА_2 з дому, оскільки вона вже не живе разом з ним.

Вказує, що співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимог закону щодо відеофіксації, а протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо прізвищ, імен та по-батькові, адрес свідків, якщо вони були; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості які необхідні для вирішення справи, крім того.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржувану постанову суду без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки не повідомив.

Згідно з частиною 6 статті 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на належне повідомлення ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2024 року серії ВАВ №586083, 27 вересня 2024 року о 18 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини, а саме: словесно ображав та погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано:

роздруківку з КП щодо реєстрації виклику поліції;

письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких вона зазначила, що за адресою: АДРЕСА_1 , вона проживає разом із чоловіком ОСОБА_1 . Повернувшись з роботи додому, де знаходився її чоловік у стані алкогольного сп`яніння та влаштував з нею сварку у ході якої словесно ображав та погрожував їй, взяв її речі та почав викидати їх із квартири. Чоловік систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, вона має намір розлучитися;

копія паспорту ОСОБА_1 .

Конфлікт, який склався між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

При цьому наявні у матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 самі по собі не доводять поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі.

Апеляційний суд враховує, що обставини, що підтверджуються показаннями потерпілої, повинні оцінюватися судом разом з іншими доказами у справі та узгоджуватися з ними, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Разом із тим письмові пояснення ОСОБА_2 є єдиними доказами на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначено, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували факти зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення і могли б слугувати підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, матеріали не містить та при розгляді справи не встановлено.

Однак матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У той же час, всі сумніви з приводу винуватості особи, яка притягається до відповідальності, трактуються на користь такої особи, за загальним правилом (стаття 62 Конституції України), винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

У цьому випадку, за наслідками розгляду матеріалів відносно ОСОБА_1 наявний обґрунтований сумнів у тому, що він вчинив відносно своєї дружини домашнє насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у суду першої інстанції були відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів складу у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, із закриттям провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лук`янець Олени Олександрівни задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 рокускасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статі 173-2 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова