ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/29/25
Головуючий у першій інстанції Бугрименко В.В.
Доповідач Пузанова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В., секретар судового засідання Андреєва В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Чужиков Денис Юрійович, на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно із зазначеною постановою, відповідно до протоколу серії ААД №701807, складеного інспектором взводу №2 роти №4 БУПП в Херсонській області ДПП старшим лейтенантом поліції Лінькас К.С. 07.12.2024 року, 07.12.2024 року о 03 годині 45 хвилин в м.Херсоні по вул.Нафтовиків ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL VIVORO», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу алкотест «Драгер» 7510, результат огляду 1,25 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Чужиков Д.Ю., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що матеріали справи не містять передбачених законом відеозаписів щодо фіксації руху транспортного засобу, його зупинки працівниками поліції, а також самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

22.12.2024 року представником правопорушника через систему «Електронний суд» було подано заяву про відкладення розгляду справи через хворобу, проте суд не взяв до уваги заяву, чим порушив право на захист ОСОБА_1 .

З відеозапису не вбачається факт та причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Працівники поліції не зупиняли ОСОБА_1 , оскільки автомобіль останнього був припаркований та не рухався. Відеозапис розпочато о 03 годині 47 хвилин, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 03 годині 45 хвилин.

Вважає, що оскільки уповноваженою особою не було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога інспектора поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має неправомірний характер.

Судове засідання в суді першої інстанції було призначено на 23.12.2024 року о 08 годині 30 хвилин, в той же час постанова була зареєстрована в системі документообігу суду о 08 годині 37 хвилин, що може вказувати на її передчасність та неповноту дослідження судом наявних у справі матеріалів.

Адвокат Стороженко Д.П. надіслав на адресу апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суду надано протокол серії ААД №701807 від 07.12.2024 року.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №701807, складеного інспектором взводу №2 роти №4 БУПП в Херсонській області ДПП старшим лейтенантом поліції Лінькас К.С. 07.12.2024 року, 07.12.2024 року о 03 годині 45 хвилин в м.Херсоні по вул.Нафтовиків ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL VIVORO», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу алкотест «Драгер» 7510, результат огляду 1,25 ‰.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №701807 від 07.12.2024 року, та відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Наведений висновок апеляційний суд вважає таким, що не відповідає положенням КУпАП та зроблений без врахування вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Так, статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції розглянувши справу 23.12.2024 року з винесенням оскаржуваного судового рішення без участі ОСОБА_1 , не зважаючи на те, що 22.12.2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Чужиков Д.Ю. через систему «Електронний суд» подав заяву про відкладення судового засідання, позбавив правопорушника викласти свої доводи і заперечення з приводу обставин справи в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та вказує на те, що матеріали справи не містять будь-яких, передбачених законом доказів на підтвердження руху транспортного засобу і його зупинки працівниками поліції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (стаття 251 КУпАП).

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у справі №216/5226/16-а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

До матеріалів справи на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП долучені докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.2), результат проведеного тесту за допомогою спеціального технічного засобу алкотест «Драгер» 7510 (а.с.3), відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с.9), рапорт інспектора взводу №2 роти №4 УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції Варданяна К. (а.с.7).

З відеозапису з відеореєстратора поліцейського вбачається, що 07.12.2024 року о 03 годині 45 хвилин в м.Херсоні по вул.Нафтовиків до припарковано транспортного засобу «OPEL VIVORO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під`їхав автомобіль патрульної служби.

ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, надав працівникам поліції свої документи для перевірки. Працівником поліції було зазначено про наявність у правопорушника ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Також, на відеозаписі зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Таким чином, відеозапис не відображає факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту проходження ним на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише містить дані про процесуальні дії працівників патрульної поліції щодо проведення огляду на стан сп`яніння.

Інші докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суду не надавалися і ним не досліджувалися.

Не містять матеріали справи і об`єктивних даних, які б давали можливість дійти висновку про наявність у поліцейських підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки з відеозапису не вбачається порушення мови чи порушення координації рухів у ОСОБА_1 , про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та які стали підставою для проходження правопорушником огляду на стан алкогольного сп`яніння. Натомість, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 впевнено рухається, чітко та зрозуміло відповідає на запитання працівників поліції.

Як роз`яснено у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зворушення з місця.

Отже, належних та достатніх доказів, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до того як автомобіль був припаркований чи рухався до моменту, коли до нього під`їхав патрульний автомобіль, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції звертає окрему увагу на протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, які частиною першою статті 251 КУпАП віднесені до джерел доказів.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення регулюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року N 1376.

Нормами КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративні правопорушення

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Приписами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №701807 від 07.12.2024 року вказано, що до протоколу додаються: акт огляду, роздруківка Драгер, заявка СНС, рапорт, проте вказівка про долучення до протоколу такого доказу як відеозапис події правопорушення, як це передбачено частиною другою статті 266 КУпАП- відсутня, що є порушенням наведених вище норм права, та має наслідком визнання наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції недопустимим доказом.

Зі змісту статті 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя суду першої інстанції зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою правоохоронного органу не було дотримано вимог статей 251, 256, 266 КУпАП України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі в розумінні правил дорожнього руху і був зупинений саме під час керування транспортним засобом, та дійшов висновку, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови всупереч статей 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності як доказів у справі і необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, безпідставно, оскільки його вина не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№ 46477/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

При цьому, суд немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, загальними принципами здійснення судочинства, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає недоведеною належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У відповідності до пункту 2 частини восьмої статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Чужиков Денис Юрійович, - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В.Пузанова