Справа №345/498/25
Провадження № 3/345/189/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, громадянина України, за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному, психічному здоров`ю потерпілої та психічному здоров`ю неповнолітньої дитини.

Правопорушення вчинене при таких обставинах.

ОСОБА_1 19.01.2025 року о 21.05 год. в АДРЕСА_2 умисно висловлював погрози та нецензурну лайку у сторону сина ОСОБА_2 , чим завдав шкоду його психічному здоров`ю.

Крім того, ОСОБА_1 в тому ж місці і в той же час, умисно висловлював погрози та нецензурну лайку у сторону своєї співмешканки ОСОБА_3 , чи завдав шкоди її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що раніше він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , з якою в них є спільні діти. У зазначені в протоколах дату і час він домашнього насильства не вчиняв, а лише розбороняв свого старшого і молодшого синів, які сварились між собою. Нецензурних слів не вживав і нікому не погрожував. Тому просить не притягати його до відповідальності

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно диспозиції ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, в тому числі вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд враховує, що норми ст. 269 КУпАП, яка визначає правовий статус потерпілого, приведено у відповідність до приписів Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству та Закону України Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків в частині автоматичного набуття дитиною статусу потерпілого, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у скоєному доводиться:

-відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №253733 від 03.02.2025 року (а.с. 1);

-відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №253734 від 03.02.2025 року (а.с. 2);

-рапортом інспектора САП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 19.01.2025 року (а.с. 3);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.01.2025 року, в якій зафіксовано повідомлення ОСОБА_4 про те, що її співмешканець ОСОБА_1 19.01.2025 року о 21.05 год. скоїв домашнє насильство відносно неї та її сина ОСОБА_2 (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.6);

-формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеними поліцейським у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 домашнього насильства (а.с. 7, 8);

-відеозаписом, який наявний на долученому до протоколу диску, на якому зафіксовано обстановку в будинку, де проживають потерпілі по приїзду працівників поліції та процедуру оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с. 10). Зокрема, на вказаному відеозаписі зафіксовано процедуру відібрання письмових пояснень від потерпілих, що підтверджує належність і допустимість вище вказаних доказів. Крім того, на відео зафіксовано телефонний дзвінок ОСОБА_1 до потерпілої ОСОБА_3 . В ході телефонної розмови ОСОБА_1 ображав ОСОБА_3 нецензурними словами і погрожував їй, що додатково підтверджує факт скоєння ним домашнього насильства.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід квалiфiкувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої та за ч.2 ст.173-2 КУпАП, як умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю неповнолітньої дитини.

У відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень йому слід обрати адміністративне стягнення в межах санкцій ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Враховуючи санкції ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, слід прийти до висновку, що більш серйозним правопорушенням серед них є правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Тому покарання ОСОБА_1 слід призначити саме в межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, а не обов`язок, оскільки вказана норма, передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи вищевикладене, ставлення особи до вчинених дій, його поведінку під час судового засідання, суддя вважає, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати лише адміністративне стягнення у вигляді штрафу без застосування ст. 39-1 КУпАП. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинені правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю 2-ї групи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та призначити стягнення з врахуванням ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, за наступними реквізитами: отримувач - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009614, код класифікації доходів бюджету 21081100.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 1020,00 (одна тисяча двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ