РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

290/25/25

3/290/179/25

25 лютого 2025 рокуселище Романів

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Шакалов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції Головного Управління поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Мотивувальна частина.

1.Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

1.1. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 212237 від 03 січня 2025 року зазначено, що 03 січня 2025 року о 18 год. 15 хв за адресою: вул. Сергія Лялевича, 2 у селищі Романів Житомирської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Фієста ДНЗ НОМЕР_1 повторно протягом року, не маючи права керування транспортним засобом, та бувши позбавленим права керування, згідно з протоколом серії ААД №759347 від 12.07.2024 року, чим порушив вимоги п. п. 2.1.а. ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

1.2. Суддя погоджується із кваліфікацією адміністративного правопорушення визначеною поліцією.

2. Рух справи та позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

2.1. Справа надійшла до суду 09 січня 2025 року.

2.2. Судове засідання призначене на 30 січня 2025 року о 15:30.

2.3. ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи, шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону НОМЕР_2 . Крім того, про розгляд справи особа повідомлена шляхом направлення повідомлення через платформу «ДІЯ». Під час дослідження відеозапису з боді-камери поліцейського Шварчевський повідомив, що про наявність проваджень у Романівському районному суді, він знає, оскільки йому надходять повідомлення через Дію. Крім того, про розгляд справи Романівським районним судом Житомирської області особа повідомлена працівниками поліції, що складали протокол про притягнення до адміністративної відповідальності.

2.4. 30 січня 2025 року суд ухвалив постанову, якою відклав розгляд справи на 25 лютого 2025 року. Суд зобов`язав 5 відділення поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснити привід ОСОБА_2 на судове засідання.

2.5. Також, було ухвалено витребувати інформацію з Регіонального сервісного центру ГЦС МВС у Житомирській області інформацію про власника автомобіля на якому було вчинено правопорушення.

2.6. Крім того, витребувано у Любарського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ інформацію про відкритті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , на виконання постанов Романівського районного суду Житомирської області.

2.7. Копію постанови від 30.01.2025 року направлено на адресу ОСОБА_1 зазначену у протоколі та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 13.01.2025.

2.8. 25 лютого 2025 року у судове засідання ОСОБА_1 повторно не прибув, причини неявки суду не повідомив. Про розгляд справи повідомлений належним чином.

2.9. Постанова суду про привід ОСОБА_1 та витребування інформації від державних органів були проігноровані.

2.10. Суд для з`ясування відношення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, до виконання рішення судів за попередні епізоди протиправної діяльності, звернувся до відкритих джерел інформації, а саме, Єдиного державного реєстру судових рішень та Єдиного державного реєстру боржників, Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

2.11. Суд ухвали провести розгляд справи 25 лютого 2025 року без участі ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами. Суд здійснив всі заходи для дотримання права особи, що притягається до адміністративної відповідальності на захист.

2.12. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях дійшов висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

2.13. Європейський суд з прав людини у п. 41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Заява N3236/03) зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

2.14. У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

3.Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, з яких суддя виходив при прийнятті рішення, положення закону яким керувався суддя.

3.1. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

3.2. Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

3.3. Приписи ст. 7 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, відповідно до закону.

3.4. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

3.5. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

3.6. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

3.7. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

3.8. Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

3.9. Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху (надалі по тексту ПДР) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

3.10. Згідно з п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

3.11. Пунктом 2.1 «а» ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

3.12. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

3.13. Відповідно до ч. 9-10 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

3.14. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

3.15. Отже, особа, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не має права керувати транспортними засобами протягом строку позбавлення такого права.

3.16 Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.17. Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

3.18. Таким чином, частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

3.19. Об`єктом правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

3.20. Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

3.21. Суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, згідно зі ст. 12 КУпАП.

3.22. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

3.23 Поняття повторності розкрито в пункті 2 частини 1 статті 35 КУпАП повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

3.24. Згідно із п. 3 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395 повторність правопорушення повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

3.25. Відповідно до п. 4, 5 розділу VII вказаної інструкції, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

3.26. В матеріалах справи наявна довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, видана Інспектором сектору адміністративної практики Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майором поліції Якобчуком. Також повторність вчинення адміністративного правопорушення підтверджується Постановами Романівського районного суду Житомирської області у справах № 290/763/24, 290/993/24, 290/1472/24, що були оглянуті судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень

3.27. Отже, у діях ОСОБА_1 суд вбачає повторність керування транспортним засобом особою, яка протягом року позбавлялась такого права.

3.28. Досліджені судом докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

4.1.Під час судового розгляду справи обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено.

4.2. Обставинами, що обтяжують відповідальність суд визначає: повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (п. 2, ч. 1 ст. 35 КУпАП); вчинення правопорушення в стані сп`яніння (п. 6 ч. 1 ст. 35 КУпАП).

5.Мотиви призначення стягнення і судового збору.

5.1. Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

5.2. Приписи КУпАП визначають, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

5.3. Оскільки ОСОБА_1 проігнорував судовий виклик суд проаналізував Єдиний реєстр боржників, з якого вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не виконує рішення суддів та не сплачує штрафи визначені судом у справах: 290/1228/21, 290/763/24, 290/993/24, 290/1472/24. Це свідчить про відсутність розкаяння та відверте знущання із загальноприйнятих норм закону. Періодичне притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 та 130 КУпАП свідчить, що адміністративні стягнення не виконують свою виховну функцію. Що своєю чергою призводить до зневіри суспільства у силу закону та держави.

5.4. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, мету застосування адміністративного стягнення виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень, приписи ст. 126 КУпАП, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

5.5. Суддею при цьому враховується положення частини 3 статті 30 КУпАП відповідно до яких, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

5.6. Постановою Романівського районного суду від 8 січня 2025 року відповідно до положень частини 3 статті 30 КУпАП, до накладеного на ОСОБА_1 за даною постановою стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років приєднати невідбуту частину такого стягнення строком на 4 роки 7 місяців і 15 днів, накладеного на нього постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 12 серпня 2024 року, та застосовано відносно нього позбавлення права керування транспортними засобами на строк 9 (дев`ять) років 7 (сім) місяців і 15 (п`ятнадцять) днів.

5.7. З 8 січня 2025 року до 25 лютого 2025 року спливло 48 днів. Отже, станом на день проголошення постанови ОСОБА_1 позбавлений права керування на 9 років 5 місяців 27 днів.

5.8. Відповідно шляхом приєднання невідбутої частини стягнення до новопризначеного стягнення у 7 років позбавлення права керування транспортними засобами, остаточне стягнення буде становити 16 років 5 місяців 27 днів.

5.9. Суддя вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення, такого, як оплатне вилучення транспортного засобу відсутні, оскільки транспортний засіб перебуває у власності іншої особи.

5.10. Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення зі ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605,60 гривень.

5.11. При винесені постанови суд керувався ст.ст. 1, 7, 9, 40-1,126,245, 251, 252, 268,280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ЗУ «Про судовий збір»

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

1.1. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

1.2. Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 7 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

1.3. Відповідно до положень частини 3 статті 30 КУпАП, до накладеного на ОСОБА_1 за даною постановою стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 7 років приєднати невідбуту частину такого стягнення строком на 9 роки 5 місяців і 27 днів, накладеного на нього постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 08 січня 2025 року, та застосувати відносно нього позбавлення права керування транспортними засобами на строк 16 (шістнадцять) років 5 (п`ять) місяців і 27 (двадцять сім) днів.

2. Рішення щодо судового збору.

2.1. Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

2.2.Реквізити для сплати штрафу:

Розрахунковий рахунок: UA0006819

код 21081100, МФО 899998,

Отримувач ГУК у Житомир.обл /ТГ смт.Романів/ 21081100

Банк отримувача Казначейсто України (ЕАП)

Призначення платежу: 21081100 - адміністративні штрафи та інші санкції (протокол серії ЕПР1 № 238425)

2.3. Реквізити для сплати судового збору: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106

Призначення платежу 101 Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

3. Роз`яснення процедури оплати штрафів.

3.3. Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

3.4. У разі несплати штрафу у встановлений строк, відповідно до ст. 308 КУпАП постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

4.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

4.1.Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.

4.2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ