ПОСТАНОВА

Справа № 137/1619/24

19 лютого 2025 р. 3/137/16/25

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 03.03.2008 Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 167719 від 06.11.2024 , 06.11.2024 о 21 год. 05 хв. на 350 км. автодороги М-30 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Nissan Tida, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином ОСОБА_3 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 вину не визнав. Дав покази про те, що 06.11.2024 знаходився в автомобілі, який був припаркований біля магазину, автомобіль перебував у нерухомому стані. До нього під`їхали працівники поліції, поки він сидів в автомобілі біля автовокзалу, і почали стверджувати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, хоча насправді автомобіль просто стояв і ОСОБА_3 не був у сп`янінні. Він зазначив, що знаходився у нерухомому автомобілі і до того не вживав алкоголю, виправдовуючи це своїми проблемами зі здоров`ям, зокрема остеохондрозом та іншими вадами, через які тремтіли руки. ОСОБА_3 зауважив, що зупинку транспортного засобу ніхто не здійснював. Він повернувся в автомобіль з магазину, щоб їхати додому, і на той момент автомобіль перебував у нерухомому стані. Поліція його не зупиняла. ОСОБА_3 заперечував, що вживав алкоголь. Йому погрожували забрати в ТЦК, стверджуючи, що він п`яний або під наркотиками. Відповідаючи на запитання головуючого, він сказав, що його притягли до адміністративної відповідальності за парковку в неналежному місці. Окрім цього, нічого іншого не було складено.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Шиманський В.М. просив закрити провадження у справі, мотивуючи тим, що:

- ОСОБА_3 заперечує свою провину та стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Він не вживав алкоголю та має медичні показання, які заважають йому вживати алкоголь;

- матеріали справи не містять достатніх доказів, що підтверджують, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння та що він взагалі керував автомобілем;

- адміністративне провадження повинно відбуватися на підставі суворого дотримання законодавства. Відмова ОСОБА_3 від огляду на стан сп`яніння, за його словами, була спровокованою.

Зауважує, що ОСОБА_3 страждає від остеохондрозу, що могло вплинути на його поведінку, яка була неправильно інтерпретована поліцією, ОСОБА_3 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, але процедура була проведена неправильно та без дотримання законних вимог.

За вказаних підстав адвокат Шиманський В.М. просить закрити провадження у справі, наголошуючи на порушеннях, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також на недостатності доказів вини його підзахисного з приводу чого надав у судовому засіданні письмовий екземпляр клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 39-42), а також постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, серії ЕНА № 3425654 від 06.11.2024 (а.с. 43).

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисту свідок ОСОБА_4 повідомила, що їй відомо про випадок, коли поліція спілкувалась із її чоловіком ОСОБА_3 06.11.2024 він зателефонував їй, розповідаючи, що був припаркований в правильному місці, але напередодні його знайомого забрали в ТЦК, і він, побачивши мікроавтобус і почав тікати пішки. Чоловік зазначив, що його підозрюють у стані сп`яніння, хоча він зовсім не вживає алкоголю. Свідок зазначила, що у чоловіка є дефект рухома щелепа, яка спостерігається у нього практично з дитинства. Вона впевнена, що він не вживає алкоголь. За словами свідка, під час спілкування чоловік повідомив їй, що його змушували пройти медичний огляд, і якщо він відмовиться, поліція забере його. Свідок також додала, що якщо він не відмовиться пройти огляд, то його забере ТЦК. Крім того, ОСОБА_4 зазначила, що була у стресі і не змогла згадати багато деталей, оскільки їй телефонували поліцейські. Коли вона вийшла, поліцейські вже оформляли документи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , покази свідка ОСОБА_4 , клопотання захисника - адвоката Шиманського В.М., дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням керування ОСОБА_3 транспортним засобом суду не надано.

Згідно відеозаписів котрі знаходиться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 9) не зазначено доказів того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом (під час приїзду працівників поліції ОСОБА_3 сидів у припаркованому автомобілі).

Відповідо до постанови серії ЕНА № 3425654 від 06.11.2024 (а.с. 43) ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення 06.11.2024 правил зупинки транспортного засобу.

Відповідно до медичних довідок від 16.07.2020 у ОСОБА_3 . Остеохондроз поперекового відділу хребта (а.с. 43-46).

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_3 правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_3 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.