Справа № 932/195/25
Провадження № 3/932/56/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Потоцька С.С., розглянувши справу про адміністративні правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 400756 від 28.12.2024, складеного у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 932/195/24) У протоколі вказано, що ОСОБА_1 , 28.12.2024 близько 19:00 годині перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: вчинив сварку, висловлювався нецензурно та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 400758 від 28.12.2024 у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 932/197/25). У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , 28.12.2024 близько 19:00 годині перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: вчинив сварку, висловлювався нецензурно та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

протокол серії ВАД № 400757 від 28.12.2024 у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 932/198/25). У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , 28.12.2024 близько 19:00 годині перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: вчинив сварку, висловлювався нецензурно та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою від 14.02.2025 справи№ 932/198/25, № 932/197/25, № 932/195/24 об`єднанні в одне провадження.

У призначені судові засідання на 13.01.2025 та 14.02.2025, будучи належним чином повідомленим, ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Враховуючи дані обставини, суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки поведінка останнього свідчить про свідоме затягування розгляду справи, зловживаннями правами та про намагання ухилитися від відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд, зазначає наступне

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

Згідно з пп. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, а також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання. Вказаний перелік є вичерпним.

Психологічним насильством є форма насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пп. 17, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно із частинами 2 та 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі (або існувала реальна можливість їх настання).

Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №400756, серії ВАД № 400758 від 28.12.2024 та протокол серії ВАД № 400757 від 28.12.2024; рапорт працівників поліції; письмові пояснення ОСОБА_4 , судом встановлено що ОСОБА_1 , 28.12.2024 близько 19:00 годині перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: вчинив сварку, висловлювався нецензурно та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, суд дійшов висновку про наявність факту правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 173-2 КУпАП, та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

При визначенні розміру і виду стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, майновий стан та обставини, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в максимальному його розмірі в дохід держави, що на думку суду буде достатньою мірою відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягнення судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.: 173-2; 40-1; 247; 284; 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, через установу банку України.

Роз`яснити, що у разі не сплати штрафу в п`ятнадцяти денний строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, котрий передбачає подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя С.С. Потоцька