КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/10239/24

номер провадження: 33/824/674/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М. за участю:

секретаря судового засідання - Олешко Л.Ю.;

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ;

захисника - адвоката Лещенка Юрія Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою - адвоката Лещенка Юрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 рокуОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Закрито провадження у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, адвокат Лещенко Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 , через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року в цій частині та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відеозапис не відповідає вимогам закону. Вказує, що коли ОСОБА_1 запитали про проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», вона відмовилась, так як не довіряла, про що неодноразово було зазначено в судовому засіданні, а потім коли запитали про огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, вона не відмовилась та зазначила що пройде сама і потім відеозапис переривається. Звертає увагу суду, що переривання відеозапису відбувається на тому, коли ОСОБА_1 запитали щодо огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Такі ж самі події та аналогічне переривання відеозапису відбувається і на іншому відео, долученому до справи. На відеозапису жодної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не має, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Крім того, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який є іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), у судовому засіданні вказали про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_3 взагалі вказав, що протягом всього часу перебування на місці події він не знав, що на ОСОБА_1 складають протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, працівники поліції, незважаючи на неодноразові виклики до суду першої інстанції, жодного разу не з`явились та пояснень не надали.

На відеозаписі вбачається два екіпажа поліції, один визвала ОСОБА_1 , а інший - ОСОБА_3 . В поліції вони сказали, що оформлять Європротокол, спочатку поліцейські сказали добре складайте, а потім один із екіпажів зазначив, що так як вони вже приїхали, то будуть оформляти протокол. Незважаючи на неодноразові прохання до поліцейських з приводу складання Європротоколу, поліцейські незаконно відмовили, про що неодноразово зазначалось в судовому засіданні, та що стало причиною вважати що дії працівників поліції є упередженими. Тому була така поведінка ОСОБА_1 з приводу відмови у проходженні тесту за допомого приладу «Драгер», із зазначенням того, що вона не керувала транспортним засобом.

Стверджує, що працівник поліції спонукав та наполягав на проходженні нею огляду на стан сп`яніння, не маючи на те жодних законних підстав. Жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було та їй не було про такі ознаки повідомлено працівником поліції. У той же час, огляд на стан сп`яніння у разі скоєння ДТП вимагається виключно у разі, якщо є особи, що загинули або травмовані.

Звертає увагу суду, що працівник поліції у ОСОБА_1 запитав чи вживала вона алкоголь, на що вона відповіла, що не вживала. Тобто, ознак алкогольного сп`яніння у неї виявлено не було і їй не було повідомлено про наявність у неї будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. Вказу.є, що обставини, за яких сталася ДТП, виключали таку необхідність проходження огляду на стан сп`яніння.

За сукупності вищевказаних факторів, об`єктивним є те, що пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан сп`янінні була «поза законом», «поза процедурою», всупереч ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію», якою регламентовано, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Такі дії є нічим іншим, як «самоуправством» та перевищенням службових повноважень.

Неналежне фіксування події вчинення правопорушення є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження, оскільки основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року в частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закриття провадження у справі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється, що узгоджується з ч.7 ст.294 КУпАП, якою передбачено, що за загальним правилом апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Лещенка Ю.В., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі й просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з її відмовою від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів та є правильним.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, які містять:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 530632 від 10 червня 2024 року, згідно з яким встановлено, що 10 червня 2024 року о 16 год 00 хв. в місті Києві по вул.П.Запорожця, 14-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території, здійснила зіткнення з транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 . Під час з`ясування всіх обставин у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження перевірки в законному порядку відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 530632 від 10 червня 2024 року, згідно з яким встановлено, що 10 червня 2024 року о 16 год 00 хв. в місті Києві по вул.П.Запорожця, 14-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території вул. Запорожця, 14А, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Чим порушила вимоги п.2.3 (б), 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП (а.с.2);

схема місця ДТП від 10 червня 2024 року (а.с.3);

письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких слідує, що вона 10 червня 2024 року керувала автомобілем «Ford» у місті Києві по вул. П.Запорожця, 14-А, та виїжджаючи з прилеглої території, вона помітила автомобіль «Skoda», який загороджував їй виїзд, вона посигналила та він від`їхав далі з порушенням правил паркування та зупинки. Окрім автомобіля «Skoda», інший автомобіль їй перекрив виїзд в право. Вона, почавши рух, та через брак місця для маневру, зачепила автомобіль «Skoda» правими задніми дверима (а.с.4);

письмові пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких він 10 червня 2024 року керував автомобілем «Skoda» у місті Києві по вул. П.Запорожця, 14А, та біля магазину «Лоток» йому посигналив автомобіль «Ford», він проїхав вперед для того щоб пропустити даний автомобіль, зупинився та через деякий час почув скрегіт (а.с.5);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції від 10 червня 2024 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби МВС, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Також зазначено про її відмову від проходження огляду (а.с.7);

розписка ОСОБА_5 , якою він підтвердив факт залишення йому на зберігання автомобіля «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.9);

відеозаписи з нагрудних камер поліцейських: 473190, 472346, 470294, з яких вбачається, що водій автомобіля «Ford» - ОСОБА_1 підтвердила працівникам поліції факт керування нею автомобілем «Ford Fiesta» та вчинення ДТП з автомобілем «Skoda», який був в нерухомому стані (час відеозапису події 10 червня 2024 року - 16:36). У цей же час ОСОБА_1 повідомила працівника поліції, що після вчинення ДТП вживала алкогольні напої, а саме, вино з автомобіля, оскільки перенервувала. Працівник поліції роз`яснив їй, що за вживання алкогольних напоїв після ДТП передбачена більша відповідальність. Працівниками поліції неодноразово було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та у лікаря - нарколога у встановленому законом порядку, однак остання відмовлялась (час відеозапису події 10 червня 2024 року - 16:32, 16:36, 16:42, 16:45-16:46). Крім того, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції неодноразово було роз`яснено ОСОБА_1 її права, обов`язки та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Крім того, на відеозаписі події о 16:59 ОСОБА_1 повідомила працівників поліції про те, що вчора вживала алкогольні напої, але не вживала у день події, до і після ДТП (а.с.13).

У рішеннях ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Апеляційний суд враховує, що вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформленням поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція №1395), Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 (далі - Інструкція №1376), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Також протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №530632 від 10 червня 2024 року підписаний працівником поліції, який його склав, та ОСОБА_1 . Працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що ОСОБА_1 засвідчила своїм підписом у вказаному протоколі та зазначила, що з протоколом не згодна.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що у ОСОБА_1 не було виявлено ознак сп`яніння та їй не повідомлено про їх наявність, відхиляються апеляційним судом, оскільки обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин імперативно передбачений пунктом 2.5 ПДР.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно з пунктом 2 Розділу І Інструкції №1452/735 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння незалежно від причин зупинки.

При цьому, всупереч твердженням в апеляційній скарзі, працівниками поліції в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції від 10 червня 2024 року зазначено, що в ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

Також, як вбачається з відеозапису (16:37) працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з тих підстав, що у неї наявний характерний запах алкоголю з порожнини рота.

З цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (інший учасник ДТП) у судовому засіданні чітко зазначили про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_3 у судовому засідання зазначив, що протягом всього часу перебування на місці події не знав, що відносно ОСОБА_1 складають протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку незгоди з діями працівників поліції щодо законності вимоги пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не позбавлена права оскаржити їх дії у встановленому законом порядку.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан сп`янінні була «поза законом», «поза процедурою», всупереч ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію», якою регламентовано, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України і такі дії є «самоуправством» та перевищення службових повноважень, не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про переривання відеозапису під час того коли ОСОБА_1 запитали щодо огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису вбачається, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager», а в разі незгоди з його результатом, проїхати до лікаря - нарколога або відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння (відеозапис о 16:42). У подальшому працівником поліції знову запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager» або у лікаря - нарколога, на що вона відмовилась (відеозапис о 16:45-16:46).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що переривання відеозапису, про що вказує захисник в апеляційній скарзі, це фактично відображення інформації щодо номера бодікамери, дати і часу відеозапису, ПІБ поліцейського, який здійснював відеозапису тощо. Перед відображенням цієї інформації на відеозаписі зафіксований час - 16:46:00, а продовження відеозапису розпочато о 16:46:01.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що неналежне фіксування події вчинення правопорушення є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження, оскільки основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, який належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, то апеляційний суд враховує таке.

Так, 10 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №530632 від 10 червня 2024 року за ст.124 КУпАП. Про факт скоєння нею ДТП та його обставини ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що підтверджується наявними у справі даними, які містять її пояснення від 10 червня 2024 року, пояснення ОСОБА_3 від 10 червня 2024 року, схема місця ДТП, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які долучені до матеріалів справи.

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 рокуОСОБА_1 , визнано винною, зокрема, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вказану постанову в цій частині ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржила, а відтак нею визнано обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №530632 від 10 червня 2024 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджений у поза розумний сумнів.

Отже, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що твердження сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 та її захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням її права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Лещенка Ю.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуадвоката Лещенка Юрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 рокув частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов