Справа № 135/1664/24
Провадження № 3/135/2/25
ПОСТАНОВА

іменем України

19.02.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2024 о 18 год 45 хв по вул. П.Кравчика в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_2 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, бліда шкіра обличчя. Від проходження огляду в медичному закладі КП «Ладижинська міська лікарня» на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Отже, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведеними вище обставинами. Він пояснив, що того вечора дійсно керував автомобілем «ВАЗ-2109», який належить його сину. Під час руху по вул. П.Кравчика був зупинений поліцейським, який повідомив, що на автомобілі не працює задній ліхтар. ОСОБА_1 викликав знайомого, який на місці усунув несправність.

На його думку, вимога працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі була незаконною з огляду на те, що у нього не було ознак наркотичного сп`яніння (розширення зіниць, що не реагують на світло, або блідості обличчя). Він вважає, що поліцейський вигадав ці ознаки. ОСОБА_1 пропонував залучити свідків для підтвердження або спростування наявності названих ознак, проте, за його словами, поліцейський безпідставно відмовив у цьому. Також ОСОБА_1 зазначив, що наразі наркотичних засобів взагалі не вживає. Не заперечував, що всі зафіксовані на відеозаписах події дійсно мали місце за його участю, проте наголошував, що відеозапис неповний і складається з фрагментів, що, на його переконання, свідчить про фальсифікацію з боку поліцейського.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також її вирішення в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного виріше Відповідно до частин 1, 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні й інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 258375 від 25.12.2024, складеним інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП капітаном поліції Целіком В.В., водій ОСОБА_1 о 18 год 45 хв по вул. П.Кравчика в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_2 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, бліда шкіра обличчя. Від проходження огляду в медичному закладі КП «Ладижинська міська лікарня» на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою винуватість, однак, незважаючи на захисну позицію, його вину у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин беззаперечно підтверджено сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності й допустимості.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 258375 від 25.12.2024 складено відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже, він відповідає вимогам чинного законодавства.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений; права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому роз`яснено, про що свідчить його особистий підпис у протоколі та відеозапис із боді-камери поліцейського. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «З протоколом не згодний. З відсутністю свідків і поясненням».

У матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане 25.12.2024 о 18 год. 49 хв. З нього вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей без реакції на світло, блідість шкіри обличчя), а також визначено, що медичним закладом, у якому пропонувалося пройти огляд, є «Ладижинська міська лікарня». Зафіксовано і відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Крім того, у матеріалах є постанова серії БАД №918415 від 25.12.2024, винесена інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП капітаном поліції Целіком В.В., якою ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він керував автомобілем «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_2 о 18 год. 45 хв. по вул. П.Кравчика в м. Ладижин без посвідчення водія, яке не пред`явив для перевірки. Відомостей про оскарження цієї постанови немає.

До матеріалів додано відео з реєстратора поліцейського автомобіля та із нагрудної камери поліцейського, що було оглянуто судом. Суд визнає ці відеозаписи належним і допустимим доказом.

Під час дослідження відеозаписів у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що на них зафіксовано саме його. Ці записи містяться на DVD-диску та відображають, зокрема, момент руху автомобіля під його керуванням, відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а також складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення й ознайомлення його з правами.

Те, що наданий суду відеозапис не є повністю безперервним, само по собі не свідчить, що з початку виконання службових обов`язків поліцейського запис вівся безперервно. Також це не може вважатися підставою для визнання цього доказу недопустимим, оскільки КУпАП не містить вимоги щодо обсягу відеозапису, який необхідно надати до суду. Доданий же відеозапис фіксує саме ті обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме процес огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та його результати.

Водночас ОСОБА_1 не порушував перед судом питання про витребування безперервного відеозапису щодо фіксації обставин правопорушення.

Суд констатує, що на цих відеозаписах відображено всі необхідні складові для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП: факт керування транспортним засобом і відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Записи не містять жодної інформації, яка б свідчила про психологічний тиск або порушення права на захист із боку поліцейського під час оформлення адміністративних матеріалів. Також відсутні будь-які дії, що могли б викликати сумнів у законності дій працівника поліції.

Суд наголошує, що надані поліцейським відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні КУпАП, а отже відомості, зафіксовані на технічному носії, враховуються під час ухвалення рішення суду.

Щодо тверджень ОСОБА_1 , що поліцейський не залучав свідків, суд зауважує: відповідно до ст. 266 КУпАП під час огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а за неможливості застосувати такі засоби огляд проводиться в присутності двох свідків. Отже законодавством не передбачено обов`язок поліцейського залучати свідків у разі, коли огляд здійснюється із застосуванням технічних засобів.

Суд звертає увагу, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджено й ним самим під час судового розгляду.

Оцінивши наведені докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки вони отримані у визначений законом спосіб, доповнюють один одного, узгоджуються між собою й підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема це: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення

огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням

технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування

таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про

адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння

і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відмова від проведення такого огляду, є окремим та самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як видно з відеозапису, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже у матеріалах справи наявні докази відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Він чітко й неодноразово висловлював працівникові поліції свою відмову, що зафіксовано на відео. Поліцейський попередив ОСОБА_1 , що в разі відмови від огляду буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. На відеозаписі не зафіксовано, щоб ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд у медичному закладі.

Суд наголошує, що адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважається завершеним з моменту фіксації такої відмови.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не вживав наркотичні засоби, є необґрунтованими, адже поліцейський вправі вимагати від водія пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в такому стані. Невживання наркотичних засобів (за твердженнями водія) не звільняє його від обов`язку пройти передбачену законом процедуру. Відмова ж від проведення такого огляду утворює окремий, самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння потрібні ознаки відповідного виду сп`яніння, вимога поліцейського пройти огляд і сама відмова водія. Мотиви відмови не мають правового значення для кваліфікації дій.

Отже, у матеріалах справи наявні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Свою позицію щодо відмови від такого огляду він чітко і неодноразово висловив працівнику поліції, що підтверджено відеозаписом. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що в разі відмови від огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. При цьому на відеозаписі жодного разу не зафіксовано, щоб ОСОБА_1 хотів пройти огляд у медичному закладі.

Суд наголошує, що адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважається завершеним з моменту фіксації такої відмови.

Для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння необхідна наявність ознак відповідного виду сп`янінні, наявність вимоги поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння та відмова особи від проходження огляду. Мотиви такої відмови не мають правового значення для притягнення особи до відповідальності.

Крім того, суд констатує, що матеріали справи не містять жодних даних про протиправність дій працівників поліції чи оскарження таких дій на час складання протоколу та наслідки такого оскарження. Також ОСОБА_1 не навів обставин, які б свідчили про упередженість або зацікавленість працівників поліції в результатах розгляду справи чи в притягненні його до відповідальності.

Матеріали справи не містять даних про протиправність дій працівників поліції чи про оскарження цих дій під час складання протоколу, а також результатів такого оскарження. Сам ОСОБА_1 не навів обставин, які б свідчили про упередженість або зацікавленість поліцейських у результаті розгляду справи чи в притягненні його до відповідальності.

Законодавець, маючи на меті забезпечити безпеку дорожнього руху, життя й здоров`я його учасників, поклав на водіїв додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції медичний огляд на стан сп`яніння.

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, адже володіння та використання автомобіля потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували право володіти автомобілями і їздити на них, погоджуються нести певну відповідальність і виконувати додаткові обов`язки.

Водночас суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для відповіді на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, №303-A, §§29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент сторони.

Отже, дослідивши всі докази, надавши їм об`єктивну оцінку та проаналізувавши норми законодавства, а також у достатній мірі відповівши на аргументи сторони захисту, суд дійшов висновку, що викладене вище в сукупності свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, що належить до грубих порушень на транспорті й має підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та його майновий стан, ступінь вини. Також враховуються вік особи, її сімейний і майновий стан. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

Згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Тому суд дійшов переконання, що необхідно накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Таке стягнення, на думку суду, є достатнім для виховання особи, яка вчинила правопорушення, у дусі дотримання законодавства України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя