Справа № 591/1463/25 Провадження № 3/591/547/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Янголь Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , безробітній, за ч.3 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.02.2025 року серії ВАД № 604101, ОСОБА_1 08.02.2025 р. о 13.56 год. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння вчинив відносно матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме ображав, кричав, нецензурно висловлювалася, погрожував, психологічно тиснув, внаслідок чого могло бути завдано шкоди її психологічному здоров`ю. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце час та день розгляду справи, що підтверджується його підписом в протоколі (а.с. 1), але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, зауважень, а також доказів поважності причин неприбуття суду не надав, тому згідно ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглянути без його участі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол має суттєві недоліки, зокрема, не містить даних про вчинення ним дій, які містять обов`язкові ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, а саме: не містить жодних відомостей про те, що внаслідок вчиненого діяння могло бути чи було завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілій.

Сукупність зібраних і проаналізованих у справі доказів не дозволяє стверджувати, що дії ОСОБА_1 завдали шкоди моральному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 під час судового розгляду не встановлено, а сам по собі факт певної конфліктної ситуації ще не свідчить про наявність у його діях складу правопорушення.

Наявні в матеріалах справи інші докази, зокрема, письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких вона вдома перебував, а її син, який почав голосно розмовляти, на переконання суду, є явно недостатнім для визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства.

Відповідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Таким чином, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ч. 3 ст. 173-2, ст. ст. 247,280, 283, 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя Є.В.Янголь