Номер апеляційного провадження 33/824/1396/2025
Суддя суду першої інстанції Я.М. Третяк
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

13 лютого 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 січня 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого (зі слів ОСОБА_1 ) за

адресою:

АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП

у с т а н о в и в :

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 січня 2025 року об`єднано в одне провадження справи № 367/11254/24 та № 367/11256/24 присвоївши справі № 367/11254/24. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн., у дохід держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 24.10.2024 о 19 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_2 , рухався по вул. М. Сингаївського, буд. 1 Д у м. Ірпені Бучанського району Київської області, у порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху при повороті праворуч не дотримався безпечної бокової дистанції та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «ToyotaRAV4», д/н НОМЕР_3 , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після чого, водій ОСОБА_1 ,у порушення вимог пп. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим вчинив адміністративні правопорушення, за скоєння яких передбачена адміністративна відповідальність за статтями 124, 122 - 4 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати постанову судді Ірінськогго міського суду Київської області від 09 січня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122 - 4 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом незаконно та безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про повернення справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання до органу поліції.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, фактичним обставинам справи та наказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі.

На думку апелянта, саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п. 15.9 ПДР України, а також п. 15.13 ПДР України сталося зіткнення транспортних засобів.

Зауважує, що виїжджав на своєму автомобілі із прибудинкової території, та об`їхав зупинений з порушенням ПДР автомобіль «Toyota RAV4». Коли майже завершив маневр водій ОСОБА_2 в порушення п. 15.13 ПДР України, відкрив задні двері автомобіля, що створило йому, як іншому учаснику дорожнього руху, перешкоду.

Апелянт також зазначає, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди за його участю. Також, ані протокол про адміністративне правопорушення, а ні матеріали додані до нього не містять в собі належних та допустимих доказів, які б свідчили про умисний характер його дій, як водія, спрямованих на залишення місця ДТП, оскільки він не відчув зіткнення з припаркованим автомобілем «Toyota RAV4».

12.02.2025 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано доповнення до апеляційної скарги.

ОСОБА_1 наполягає, що його вина в скоєнні ДТП відсутня, а зіткнення транспортних засобів відбулося виключно з вини водія автомобіля «Toyota RAV4», що підтверджується схемою ДТП, а також особистими поясненнями ОСОБА_2 , наданими під час судового засідання в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що полягало в неповерненні судом протоколів про адміністративні правопорушення для належного до оформлення до органу поліції.

Так, в матеріалах справи відсутня фото - або відео фіксація обставин ДТП. Схема ДТП на місці пригоди не складалась та для ознайомлення йому не надавалась.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з викладених підстав та долучити до матеріалів справи його доповнення до апеляційної скарги.

Потерпілий ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, постанову просив залишити без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Пояснив суду, що 24.10.2024 о 19 год 10 хв він знаходився біля свого припаркованого автомобіля «Toyota RAV4» , який стояв біля будинку 1-Д по вул. М. Сингаївського у м. Ірпінь. Він намагався покласти отриману в «Новій пошті» посилку на задне сидіння свого автомобіля, задні ліві двері автомобіля були відкриті. В цей час від будинку рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , але в той час він не розгледів марки та номера автомобіля. Даний автомобіль рухався фактично на його припаркований автомобіль, у нього впала на землю посилка, він став розмахувати руками, звертаючи увагу водія на те, що той фактично здійснює наїзд на припаркований автомобіль, але водій не звернув на нього увагу, продовжив рух, задньою правою частиною свого автомобіля зачепив його бампер та задні двері автомобіля. Після чого, з метою зупинки автомобіля, він став стукати руками по вікнам автомобіля «Mercedes-BenzSprinter», але водій не зупинився і уїхав з місця ДТП. Крім того, потерпілий зазначив, що під час даної ДТП його самого автомобілем «Mercedes-BenzSprinter» було придавлено до автомобіляв наслідок чого було пошкоджено йому спину та плече, через що він звертавля до лікарні. Вважає, що ОСОБА_1 не міг не бачити подію ДТП, а навмисно це все скоїв, обурившись на припаркований, з його точки зору з порушенням Правил дорожнього руху, автомобіль «Toyota RAV4». Але, автомобіль «Toyota RAV4» був припаркований без порушення ПДР і ОСОБА_1 мав достатньо міста для того, щоб об`їхати припаркований автомобіль «Toyota RAV4» .

Переглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення потерпілого ОСОБА_2 апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною сьомою статті 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Так, переглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП апеляційний суд зазначає таке.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 Правил дорожнього руху).

Пункт 1.9 Правил дорожнього руху передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, з заподіянням майнової шкоди.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила Правил дорожнього руху, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Згідно з п. 2.10 а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ст. 122 - 4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Отже, умовою відповідальності за вказаними нормами є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою Правил дорожнього руху, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна з заподіянням майнової шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху і виявленими пошкодженнями, а також залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, у ході перегляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 24.10.2024 о 19 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_2 , рухався по прибудинковій території по вул. М. Сингаївського, буд. 1 - Д у м. Ірпінь, Бучанського району, Київської області. У порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху при повороті праворуч не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «ToyotaRAV4», д/н НОМЕР_3 , у результаті чого транспортний засіб «ToyotaRAV4» отримав механічні пошкодження з заподіянням майнової шкоди, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 у порушення вимог пп. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 - 4 КУпАП.

Переглядаючи справу в межах доводів поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова судді суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні ним п.п. 13.1,2.10 а) Правил дорожнього руху та вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122 - 4 КУпАП є обґрунтованою та такою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 682638 від 24.10.2024, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 682639 від 24.10.2024, схемою ДТП, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 24.10.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.10.2024.

До протоколів про адміністративні правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом IX «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП відповідають вимогам ст.256 КУпАП, містять всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складів правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), що прямо закладено в диспозиції даних статей, усі вони перевірені та встановлені під час розгляду справи суддею суду першої інстанції та при перегляді справи апеляційним судом.

Протоколи підписані особою, яка їх склала із зазначенням всіх необхідних даних, та особою відносно якої їх було складено. Особа, щодо якої складено протоколи зазначила, що місце ДТП не покидав, приїхав за першим викликом поліції, вже потім побачив подряпину на автомобілі. Вважає, що пошкодження виникло внаслідок порушення водієм автомобіля «ToyotaRAV4» п. 15.13 ПДР, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 та 122-4 КУпАП.

Окремих заяв/скарг ОСОБА_1 не подавав, дій, рішень, бездіяльності працівників поліції у визначеному законом порядку не оскаржував.

Суддя суду першої інстанції обгрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови судді.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 13.1, 2.10 а), Правил дорожнього руху та наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи.

Відтак постанова судді, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122 - 4 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санції статтей є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування відсутні.

Згідно з вимогами Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечного інтервалу. А у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Так, з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 24.10.2024 та його пояснень наданих суду першої та апеляційної інстанцій вбачається, що він 24.10.2024 припаркував свій автомобіль марки «Toyota RAV4» та вийшов у віділення «Нова пошта» № 5 розташованої за адресою: м. Ірпінь, вул. Сингаївського 3 Б, в руках він тримав отриману посилку, підійшов до свого автомобіля, який стояв припаркованим біля дому за адресою: М. Сингаївського 1-Д. З двору дому Сингаївського 1-Д виїжджав мікроавтобус марки «Мерседес» темного кольору (можливо темно-синій), державний номер НОМЕР_4 та почав рух в його сторону та його транспортного засобу марки «Toyota RAV4». Вищевказаний транспортний засіб під`їхав впритул до задньої частини його транспортного засобу. Побачивши це, він підняв руку вгору та показав водію, що його дії призведуть до зіткнення, але той не відреагував та продовжив рухатися. Здійснивши зіткнення з його автомобілем, пошкодив бампер. На його вимогу зупинитися, водій не відреагував та продовжив рух праворуч, чим здійснив зіткнення з відкритою задньою дверкою його автомобіля. Щоб не привести до вигинання дверей свого автомобіля, він швидко закрив її. В момент закриття дверей, водій продовжив рух та здійснив наїзд на нього, пошкодивши йому ліве плече та спину, притиснувши його до автомобіля. Він побіг за автомобілем, стукав по склу руками, намогаючись цей автомобіль зупинити, але той продовжив рух та зник з місця ДТП.

У своїх письмових поясненнях та поясненнях наданих суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 24.10.2024 приблизно о 20 год. 10 хв. йому передзвонив ОСОБА_3 (власник квартири яку він орендує) та повідомив, що йому телефонували з поліції щоб дізнатися його номер телефону. В подальшому, йому повідомили, що за місцем його проживання сталася ДТП за участю вомобіля «Mercedes-BenzSprinter» темного кольору. Після телефонної розмови він одразу приїхав до будинку в якому мешкав та побачив, що на в`їзді до прибудинкової території, під знаком «діючий виїзд, машини не ставити» стоїть автомобіль «ToyotaRAV4» білого кольору. Біля автомобіля стояли працівники поліції та невідома йому особа, які повідомили, що він керуючи автомобілем «Mercedes-BenzSprinter» темно синього кольору та виїжджаючи з прилеглої до будинку території, начебто зачепив припаркований автомобіль «Toyota RAV4» білого кольору. Зазначив, що він дійсно виїжджав приблизно о 19 год. 05 хв. з двору та бачив припаркований білий автомобіль, який стояв перед воротами прибудинкової території під забороненою табличкою. Після цього він оглянув свій автомобіль і побачив на задньому правому крилі подряпину білого кольору. На автомобіілі «ToyotaRAV4» на задній лівій двері побачив подряпину темно-синього кольору. Пояснив, що виїжджаючи з прибудинкової території, він бачив автомобіль «ToyotaRAV4», об`їхав його та виходячи з пошкоджень на автомобілях припустив, що коли він проїжджав повз автомобіль «Toyota RAV4», власник (водій) відчинив задню ліву дверку, або залишив її відчиненою, що створило перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 15.13 ПДР України. Зауважив, що автомобіль «ToyotaRAV4» був припаркований з прушенням ПДР, а він не відчув жодного удару або будь-яких інших ознак ДТП.

Вищевказаним поясненням суд першої інстанції дав належну правову оцінку, оскільки вони підтверджують причетність зазначених транспортних засобів до дорожньо-транспортної пригоди та механізм його настання.

В матеріалах справи наявна схема ДТП, яка складена у відповідності з вимогами наказу МВС №1395 від 07.11.2015 Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У вказаній схемі зафіксовано наступне: ділянку дороги, на якій відбулась ДТП, рух транспортного засобу причетного до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, пошкодження, які отримав т/з«Toyota RAV4» внаслідок ДТП.

Схема підписана водієм ОСОБА_2 , оскільки водій ОСОБА_1 місце ДТП покинув. При цьому будь-яких зауважень, заяв, скарг останній не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також щодо порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт порушення ОСОБА_1 відповідних пунктів ПДР, а саме п.п. 13.1 та 2.10 (а) є правовою підставоюдляадміністративної відповідальності за ст.124, ст.122 - 4 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст. 251, 252 КУпАП.

Необґрунтованим є доводи апеляційної скарги про те, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно нього не відображають усіх обставин події, оскільки будь-яких порушень при їх складанні судом не виявлено, а апелянтом такі припущення не доведені.

Посилання на те, що із схемою ДТП ознайомлений тільки потерпілий, а водій ОСОБА_1 ні, та що у ній відображено відомості лише про один автомобіль, є необґрунтованими, оскільки останній залишив місце пригоди.

Необґрунтованим є також твердження ОСОБА_1 щодо недоведеності його причетності до ДТП, оскільки вказана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав належну оцінку.

У своїх поясненнях наданих поліцейським та в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно на його автомобілі наявна подряпина білого кольору та, що він 24.10.2024 виїжджав із прилеглої територпії по вул. М. Сингаївського, буд. 1 - Д у м. Ірпінь Бучанського району, обїжджав припаркований автмобіль «Toyota RAV4», отже слід дійти висновку, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mercedes-BenzSprinter» був учасником дорожньо-транспортної пригоди за участі його автомобіля.

Крім того, слід зазначити, що предметом дослідження у даній справі є відповідність дій ПДР України саме водія ОСОБА_1 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду даної справи, складений відносно ОСОБА_1 , а суд здійснює судовий розгляд лише щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. ст. 124, 122 - 4 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.п. 13.1, 2.10 а) ПДР, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з заподіянням матеріальної шкоди, а також залишив місце ДТП, до якої він причетний, що було повністю доведено в суді. Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що він не відчув зіткнення с автомобілем «Toyota RAV4» та розцінює це як бажання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення за ст.122 - 4 КУпАП. Такі пояснення ОСОБА_1 повністю спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який стверджував, що він махав руками, голосно стукав по склу автомобіля ОСОБА_1 і той не міг цього не чути та не бачити зіткнення з його припаркованим автомобілем.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122 - 4 КУпАП.

Будь - яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та могли б бути підставою для її скасування, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено. Такі доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

Та обставина, що суддя помилково у постанові зазначив про недотримання ОСОБА_1 безпечної бокової дистанції, в той час як ОСОБА_1 недотримався безпечного інтервалу, не є підставою для скасування постанови, оскільки зазначений недолік постанови не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, суд дійшов вірного висновку про порушення ОСОБА_1 саме п. 13.1 ПДР.

Отже, при розгляді даної справи судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови судді.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, проте висновків судді вони не спростовують.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 13.1, 2.10 а) Правил дорожнього руху та наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122- 4 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 січня 2025 рокущодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання доповнення до апеляційної карги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями залишити без задоволення.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач