Справа № 674/2021/24
Провадження № 3/674/19/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., за участю секретаря Проценко Л.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Наталюка Н.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, інвалідом не являється, -

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

В провадження Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 №674/2020/24 за ч.2 ст.130 КУпАП, № 674/2021/24 за ч.5 т.126 КУпАП.

Дані справи об`єднано в одне провадження, оскільки правопорушення вчинені однією і тією ж особою, які розглядаються одним і тим же органом (судом). Об`єднаній справі присвоєно №674/2021/24.

Так, 07 грудня 2024 року о 02 год. 45 хв. в м.Дунаївці провулок (Щорса) водій ОСОБА_1 будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП постановою ЕНА 1657289 від 14.03.2024, повторно керував ТЗ Mercedes Benz 220 д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами за постановою Дунаєвецького районного суду від 11.01.2024, чим порушив п.2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність, передбачена ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав. Пояснив, що він є військовослужбовцем, приїхав і мав поновлювати посвідчення водія, так як вже пройшов термін позбавлення права керування, лікувався в психіатричній лікарні та не встиг поїхати в МРЕО. По закону не мав права керувати транспортним засобом, але у нього є проблеми з пам`ятаю, в той вечір його повідомили, що загинув його товариш і він не міг себе контролювати, працівники поліції знали що він військовий, не викликали йому безоплатного адвоката. Просив, щоб йому провели судово - психіатричну експертизу.

Захисник в судовому засіданні подав клопотання про призначення психіатричної експертизи, мотивувавши тим, що ОСОБА_1 проходив лікування у закладі з надання психіатричної допомоги. Тому, для з`ясування обставин щодо перебування ОСОБА_1 у стані осудності необхідні спеціальні знання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а)посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №190621 від 07.12.2024;

- довідкою про отримання посвідчення водія, строк дії по 26.11.2024, статус анулюв. вид. вперше;

- довідкою про зареєстровані адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з яких вбачається наявність наступних правопорушень: 01.04.2023 за ч.1 ст.130 КУпАП, 14.03.2024 за ч.4 ст. 126 КУпАП, 07.12.2024 за ч.2 ст.130 КУпАП;

- рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області, згідно якого за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки було виявлено, що останній позбавлений права керування транспортним засобом. Перевіривши особу за базами даних ІПНП було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку СЗЧ. Працівниками поліції було повідомлено ініціатора розшуку, чергову частину БПП, чергову частину ВСП. Останні повідомили, що немає вільних нарядів для прибуття на місце події. В подальшому було складено адміністративні матеріали;

- постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 11 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

- доказами відео фіксації події, де зафіксовано що ОСОБА_1 у комендантську годину був зупинений працівниками поліції при керуванні транспортним засобом без посвідчення водія, відмовлявся надавати документи, без дозволу працівників поліції покинув місце зупинки транспортного засобу;

Вказані докази узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно довідки про зареєстровані адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_1 систематично порушує вимоги ПДР України, тобто на шлях виправлення не став.

За таких обставин, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, особу порушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При цьому, суд критично сприймає твердження захисника про необхідність встановлення обставин перебування ОСОБА_1 у стані осудності шляхом проведення психіатричної експертизи, такі твердження спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Зокрема, при розгляді вказаних адміністративних матеріалів було призначено 8 судових засідань 30.12.2024, 14.01.2025, 30.01.2025, 14.01.2025, 23.01.2025, 03.02.2025, 13.02.2025, 18.02.2025, проте, захисник подав таке клопотання лише 13.02.2025.

Так, клопотання про призначення психіатричної експертизи не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 71 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та ст. 21 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової психіатрії.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

ОСОБА_1 як на момент вчинення адміністративного правопорушення так і на даний час є діючим військовослужбовцем. На обліку у лікаря психіатра не перебуває. Згідно наданих виписок із медичної картки стаціонарного хворого №2895 від 30.04.2024 року та №7228 від 06.11.2024 року КНП «ХОЗзНДП» ХОР, ОСОБА_1 рекомендовано нагляд лікарем частини та психологом. Рекомендації щодо необхідності періодичного огляду лікарем психіатром відсутні.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Наталюка Н.М. про призначення судової психіатричної експертизи, оскільки доказів того, що у ОСОБА_1 виявлено будь-який розлад психіки, суду не надано.

Також, суд враховує, що Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Заїченко В.Г. проти України № 2» встановлено, що законодавством України не передбачено проведення судово-психіатричної експертизи при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Крім того, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №190618 від 07.12.2024 ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП за таких обставин. 07 грудня 2024 року о 02 год. 45 хв. в м.Дунаївці по вул.Шевченка 111, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz 220 д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обставновці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі відмовився. Чим порушив п.2.5 ПДР.

Так, відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим, викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення, за вчинення якого вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, і суддя не вправі виходити за межі зазначеної у протоколі суті адміністративного правопорушення та його кваліфікації в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи із зазначеного, вважаю, що об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не доведено, оскільки фабула, викладена у протоколі не відповідає нормам вказаної статті в частині повторності.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Тобто, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.5 ст.126, ч.2 ст.130, 221, п.1 ч.1 ст.247, 283-284 КУпАП, -

П ОС Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про призначення психіатричної експертизи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження у справі за ч.2 ст.130Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю події і складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Штраф стягнути на користь держави (отримувач коштів - ГУК у Хмельницькій області /21081300; код ЄДРПОУ отримувача - 37971775; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0022001; код класифікації доходів бюджету - 21081300).

Стягувач: Дунаєвецький районний суд Хмельницької області, (32400, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, м.Дунаївці, вул.Красінських,11).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК у м.Києві / м.Київ / 22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ- 26255795.

Відповідно до ст.307КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.

Суддя Ю.Е.Шафікова