Провадження №3/463/133/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В. розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190375 від 06.12.2024 року вбачається, що 06.12.2024 року 21:09 за адресою м. Львів, вул. Кукурудзяна 4В, гр. ОСОБА_1 , керуючи ТЗ марки BMW 316, не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим повторно вчинив правопорушення протягом року та порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у справі № 463/11522/24, визнав, просить суворо не карати.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, а також оглянувши відеозапис з нагрудних камер патрульних, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 2.1.а. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КпАП України, стверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190375 від 06.12.2024 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, рапортом працівників поліції, а також довідками, наданими працівниками поліції.

З матеріалів справи вбачається, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 03.09.2024 року Шевченківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 14.06.2024 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Крім того, згідно інформаційного порталу Національної поліції України станом на 10.12.2024 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби на території України не зареєстровані.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису,відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є одним із доказів вчинення адміністративного правопорушення, вважаю вину особи доведеною. Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи особу правопорушника, тяжкість вчиненого, ступінь його вини, обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність не вбачаю та вважаю, що до нього слід застосувати вид адміністративного стягнення штраф без позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки згідно довідки інформаційного порталу Національної поліції України, відомості щодо отримання ним посвідчення водія відсутні.

Враховуючи те, що згідно інформаційного порталу НПУ станом на 10.12.2024 року за ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані, тому вважаю неможливим накладення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім цього, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2025 року).

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 126, 130 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Нор Н.В.