Провадження № 3-в/337/5/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Котляр Антон Миколайович, розглянувши подання начальника Хортицького РВ ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області Черкез А.Г. про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду про накладання адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 до суду надійшло подання начальника Хортицького РВ ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області Черкез А.Г. про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Подання мотивує тим, що 18.01.2021 вказана постанова надійшла до Хортицького районного відділу ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, для виконання.

06.02.2024 до Хортицького РВ з`явився ОСОБА_1 та був ознайомлений з порядком та умовами відбування стягнення, наслідками, які наступають у разі ухилення від відбування суспільно корисних робіт (а.с.61). Під час бесіди правопорушник повідомив, що за адресою, вказаною в постанові суду, він тимчасово не проживав та виклики не отримував. На даний час мешкає за попереднім місцем проживання, офіційно працевлаштований в АТ «Мотор Січ» ковалем-штампувальником з графіком роботи з 07-00 до 15-30 та відбувати суспільно корисні роботи зможе під час перебування у відпустці в березні 2024 року.

08.03.2024 в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомив, що з 11.03.2024 буде у відпустці і з`явиться до Хортицького РВ, проте у вказаний день не прибув. За викликами до органу пробації ОСОБА_1 не з`являвся, телефон був вимкнений, у зв`язку із чим 03.04.2024 було зателефоновано матері правопорушника та з`ясовано, що її син ОСОБА_1 був призваний на військову службу за мобілізацією.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.06.2024 ОСОБА_1 був призваний па військову службу по мобілізації та 28.03.2024 був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

На запит Хортицького РВ 14.08.2024 з ВЧ НОМЕР_1 отримано інформацію, що ОСОБА_1 вибув для подальшого проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_2 . 06.11.2024 з ВЧ НОМЕР_2 отримано підтвердження про проходження ОСОБА_1 військової служби.

Таким чином, ОСОБА_1 не має можливості відбути адміністративне стягнення, так як стоїть на захисті суверенітету і територіальної цілісності України.

За даними ДРАЦС станом на 22.01.2025 актовий запис про смерть відсутній.

ОСОБА_1 не відбув адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт з незалежних від нього обставин, строк виконання постанови Хортицького районного суду від 08.12.2020 сплинув 19 грудня 2022 року, тому заявник просить застосувати аналогію закону, зокрема положення ст.80 КК України, і звільнити особу від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримала в повному обсязі.

Правопорушник в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали подання, суддя доходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Суддею встановлено, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Зазначена постанова набула законної чинності 19.12.2020 та була звернена до виконання Хортицькому РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.

В даній справі судом встановлено, що постанова суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт не була виконана з об`єктивних причин через проходження правопорушником військової служби по мобілізації, що унеможливлює виконання постанови суду.

При цьому, суд вважає, що органом пробації вжито всіх належних та достатніх заходів для встановлення місця проживання (перебування) правопорушника, з`ясування причин неможливості виконання постанови суду та вищевказаним Порядком передбачено право органу пробації звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання подальшого виконання постанови суду.

Згідно із ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП не містить такого поняття, як строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення.

Натомість, дані строки передбачені в КК України, а саме: в статті 80, регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до наявних правовідносин застосувати аналогію закону, а саме: норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно ч. 1 цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч. 4 ст.80 КК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному провадженні, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Як зазначено суддею, постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 у виді суспільно-корисних робіт винесена 08 грудня 2020 року, набрала чинності 19 грудня 2020 року та на час звернення із даним поданням не виконана.

Враховуючи, що на день розгляду справи пройшли строки, визначені п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, тобто два роки з дня набрання чинності постановою суду, суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови.

Керуючисьст. ст. 2, 302, 303 КУпАП, ст. 80 КК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Хортицького РВ ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області Черкез А.Г. задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 годин, накладеного постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2020 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Котляр