ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5554/24 Номер провадження 33/814/272/25Головуючий у 1-й інстанції МАХАНЬКОВ О. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2024 року справу №537/5554/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та справу №537/5555/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, об`єднано в одне провадження та присвоєно номер 537/5554/24.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 13.10.2024 року, о 15:44 год. в м. Кременчуці по вул. Олександрівська, 16, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Kadett, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, сповільненість мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, 15.10.2024 року, о 08:29 год. в м. Кременчуці по вул. Трьох Космонавтів, 18 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Kadett, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, у лікаря-нарколога. Висновок №264 від 15.10.2024 року, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що після безперервної доби перебування на роботі, через виснаження та недосипання в нього з`явилися ознаки, на які звернули увагу працівники поліції, та ототожнили їх з ознаками наркотичного сп`яніння.

Йому не пропонувалося пройти огляд на місці зупинки ТЗ, а в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд, що є порушення проходження процедури огляду.

Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини по справі та надана невірна правова оцінка доказам, його вина не доведена, а відмова від проходження огляду не може мати такого наслідку як сплата великого штрафу та позбавлення права керування ТЗ на рік.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що він не був присутній в судовому засіданні 18.11.2024 року під час винесення постанови, а копію постанови отримав від свого представника 17.12.2024 року, після чого подав апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи та винесення постанови 18.11.2024 року відбулося без участі правопорушника та його представника в суді першої інстанції. Згідно заяви від 13.12.2024 року про видачу копії постанови, остання була отримана захисником Ротко Т. 18.12.2024 року, після чого ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку 24.12.2024 року апеляційну скаргу.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

по першому епізоду:

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП,

протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1/149759 від 13.10.2024 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння,

направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я,

рапорт працівника поліції;

по другому епізоду:

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно водія ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП,

протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1/150984 від 15.10.2024 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння,

висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» №264 про перебування ОСОБА_1 станом на 09:10 год. 15.10.2024 року в стані наркотичного сп`яніння,

зобов`язання ОСОБА_1 щодо не керування транспортними засобами до моменту виведення наркотичних речовин з організму,

рапорт працівника поліції,

відеозаписи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долучених до матеріалів справи доказів по першому епізоду, зібраних працівниками поліції в порядку статей 251, 255 КУпАП, вбачається, що 13.10.2024 року, о 15:44 год., автомобіль Opel Kadett, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в зв`язку з порушенням ПДР, а саме п. 33 - водій здійснив поворот ліворуч при наявності дорожнього знаку «Рух прямо».

Під час спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння : виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, сповільненість мови, в зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився.

Відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, свідчить про порушення п. 2.5 ПДР та стала підставою для складено протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому водій був ознайомлений зі змістом протоколу та відмовився від дачі пояснень.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів по другому епізоду від 15.10.2024 вбачається зупинка автомобіля Opel Kadett, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в зв`язку з порушенням останнім ПДР, а саме не подання сигналу покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч.

Після розгляду вказаного адміністративного правопорушення та складання постанови, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я, на що останній погодився.

Після огляду лікарем та здачі сечі на експрес тест, який показав на вживання канабісу, лікарем наркологом було складено висновок, щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а працівниками поліції протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд також звертає увагу, що після здачі біологічного матеріалу (сечі) та проведення експрес тесту, що показав вживання канабісу, ОСОБА_1 не заперечував вживання наркотичного засобу тиждень тому, а відтак вказаний проміжок часу охоплює і 13 жовтня, тобто попередню дату зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , коли в нього працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, проте від проходження огляду останній відмовився.

Доводи апелянта щодо відсутності пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу не беруться до уваги з огляду на їх помилковість.

Так, чинним законодавством не передбачено проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на відміну від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який дійсно проводиться на місці за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, у разі наявності підстав вважати, що водій ТЗ перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто існує визначений законом алгоритм дій - спочатку працівник поліції виявляє ознаки наркотичного сп`яніння у водія та пропонує йому пройти огляд в медичному закладі з метою підтвердження чи спростування стану сп`яніння водія. При цьому, водій доставляється до медичної установи саме працівником поліції, який виписує направлення до медичного закладу. В разі доставлення водія до медичного закладу направлення залишається в ньому, а в разі відмови направлення водія до закладу направлення долучається до матеріалів адміністративного провадження.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення є безпідставним, оскільки в даному випадку по першому епізоду, в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння направлення долучено до матеріалів справи, а по другому епізоду, в зв`язку проходженням огляду в медичному закладі - залишено в ньому.

Наявність позитивної характеристики, відсутність скоєних правопорушень протягом року за ст. 130 КУпАП, не може розцінюватись як обставини, що дають підстави для звільнення від відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП та спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2024 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна