Справа № 199/1920/25
ПОСТАНОВА

іменем України

24.02.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

18.02.2025 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з Дніпровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно змісту протоколу № 13 про адміністративне правопорушення від 14.02.2025, ОСОБА_1 в період з 01.10.2020 по 11.10.2021 обіймав посаду заступника командира взводу № 1 роти № 3 полку поліції особливого призначення ГУНП в Дніпропетровській області та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП через те, що він, звільнившись 11.10.2021 зі служби в поліції, несвоєчасно, а саме: 23.02.2024 о 18 год. 43 хв., подав декларацію «після звільнення» за 2021 рік.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що дана справа не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровська, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 2 і 3 ст. 276 КУпАП передбачено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які можуть розглядатися за місцем проживання порушника, серед яких відсутні справи, де особи притягаються до відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно з приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначається місце вчинення адміністративного правопорушення.

У разі якщо протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», суд може вмотивованою постановою повернути такий протокол для належного оформлення.

Як слідує зі змісту протоколу № 13 про адміністративне правопорушення від 14.02.2025 місцем вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є місце несвоєчасного подання декларації місце мешкання суб`єкта декларування за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку визначенню місця вчинення правопорушення, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення, що безпосередньо впливає на визначення підсудності розгляду справи, слід зазначити, що уповноважена посадова особа Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дійшла помилкового висновку щодо можливості визначення місця вчинення вказаного правопорушення за місцем проживання суб`єкта декларування під час вчинення ним порушень вимоги фінансового контролющодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виходячи з наступного.

Так, подання суб`єктами декларування будь-яких видів декларацій, визначених ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі «після звільнення», пов`язується законом із заповненням на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції відповідної декларації за формою, що визначається Національним агентством.

Зокрема, у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Як слідує з приписів абз. 2 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» у разі притягнення суб`єкта декларування до відповідальності за неподання декларації або в разі виявлення у ній недостовірних відомостей, що підтверджується відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили, або рішенням Національного агентства, суб`єкт декларування упродовж 10 днів зобов`язаний подати відповідну декларацію, у тому числі виправлену декларацію з достовірними відомостями.

Норми ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо усіх видів декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не пов`язують та не прив`язують факт подання відповідних декларацій з технічним заповненням суб`єктом декларування відповідних розділів електронної форми декларації, розміщеної на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Тобто, технічне заповнення електронної форми декларації може здійснюватися суб`єктом декларування на будь-якому пристрої, поза межами місця його роботи, поза межами зареєстрованого чи будь-якого іншого місця проживання або перебування суб`єкта декларування і, навіть, з-за кордону, при наявності технічних можливостей (роз`яснення НАЗК щододоступу до Реєстру декларацій за кордоном: https://nazk.gov.ua/uk/novyny/dostup-do-reyestru-deklaratsij-za-kordonom-chy-isnuyut-obmezhennya/).

Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення твердження про те, що суб`єкт декларування подав декларацію «після звільнення» за місцем мешкання, яке і є місцем вчинення правопорушення, суперечить буквальному змісту ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», яка визначає, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, декларація особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, тобто «після звільнення», подається шляхом її заповнення виключно на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до ч. 1 ст. 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Таким чином, системний аналіз норм ст. 256, 276 КУпАП та норм ст. 45, 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» вказує на те, що місце вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), визначається виключно з наявністю у особи, яка притягається до відповідальності, обов`язку щодо подання одного з виду декларацій, визначеної в ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що безпосередньо пов`язано з колишнім або теперішнім місцем роботи, служби або виконання інших повноважень суб`єкта декларування, в даному випадку, це: полк поліції особливого призначення ГУНП в Дніпропетровській області.

Висновок судді про те, що місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є місце діючої або колишньої роботи, служби або виконання інших повноважень суб`єкта декларування, узгоджується із усталеною судової практикою перегляду в апеляційному порядку постанов суддів у справах аналогічної категорії.

Зокрема, згідно постанови судді Дніпровського апеляційного суду від 18.11.2024 у справі №216/3287/24 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП захисником, серед іншого, в апеляційній скарзі було звернуто увагу щодо порушення підсудності розгляду справи, оскільки, на думку захисника, судом першої інстанції не було обґрунтовано, чому місцем вчинення правопорушення щодо особи, яка припинила діяльність, є адміністративна будівля Криворізького РУП, що розташована у Центрально-міському районі м. Кривого Рогу.

Суддя Дніпровського апеляційного суду, надаючи оцінку вказаним доводам апелянта та відхиляючі їх, зазначив, що апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підсудності справи, оскільки місцем вчинення правопорушення є адміністративна будівля Криворізького районного управління поліції, що розташоване у Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, оскільки протоколи про адміністративне правопорушення складені щодо ОСОБА_2 , як посадової особи - суб`єкта декларування, відповідно до займаної посади, місцем роботи якої було Криворізьке районне управління поліції.

У відповідності до постанови судді судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2022 у справі № 242/3218/21 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП захисником, серед іншого, зазначалося в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції так і не було встановлено місце скоєння адміністративного правопорушення.

Надаючи оцінку доводам апелянта з приводу не встановлення місця скоєння адміністративного правопорушення, суддя апеляційного суду, відхиляючі такі доводи, зазначив, що особа, яка притягується до відповідальності, працювала в Селидівському ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області. За даною категорією справ законодавець не покладає на суб`єкта декларування обов`язок надати декларацію в конкретно визначеному місці, а встановлює лише строк, в який такі обов`язки повинні бути виконанні. Тобто надає право декларанту вільно обирати місце та спосіб вчинення таких дій.

Отже, суддею апеляційної інстанції визнано законним розгляд справи суддею Селидівського міського суду Донецької області за місцем роботи суб`єкта декларування.

Згідно постанови судді Дніпровського апеляційного суду від 02.09.2024 у справі №201/7010/24 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП захисником, серед іншого, в апеляційній скарзі було поставлено під сумнів встановлене судом першої інстанції місце вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя Дніпровського апеляційного суду, надаючи оцінку вказаним доводам апелянта та відхиляючі їх, зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що місцем вчинення правопорушення є місце роботи особи, яка притягується до відповідальності, тому справа і була розглянута суддею районного суду за місцем розташування роботи суб`єкта декларування.

Як слідує з постанови судді Дніпровського апеляційного суду від 09.09.2024 у справі №201/7013/24 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП захисником, серед іншого, в апеляційній скарзі було поставлено під сумнів встановлене судом першої інстанції місце вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя Дніпровського апеляційного суду, надаючи оцінку вказаним доводам апелянта та відхиляючі їх, зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що місцем вчинення правопорушення є робоче місце суб`єкта декларування, отже і розгляд справи відбувся суддею районного суду за місцем розташування роботи суб`єкта декларування.

Відповідно до постанови судді Київського апеляційного суду від 27.06.2022 у справі №761/39005/21 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП захисником, серед іншого, в апеляційній скарзі було зазначено про те, що оскільки на момент подачі декларацій перед звільненням та після звільнення особа, яка притягується до відповідальності, не працювала в МЗС, відповідно висновок судді першої інстанції про місце вчинення правопорушення за адресою МЗС є помилковим.

Надаючи оцінку вказаним доводам захисника та відхиляючи їх, суддя Київського апеляційного суду, зазначив, що оскільки особа, яка притягується до відповідальності, на момент вчинення адміністративного правопорушення була суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у зв`язку з колишнім перебуванням на посаді консула Генерального консульства України в Ростові-на-Дону Міністерства закордонних справ України, відповідно місцем вчинення правопорушення є місцезнаходження Міністерства закордонних справ України.

Як слідує з постанови судді Київського апеляційного суду від 24.12.2021 у справі №757/31712/21-п про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, надаючи оцінку доводам апелянта та відхиляючи їх, суддя Київського апеляційного суду, зазначив, що подання декларації є службовим обов`язком відповідних посадових осіб, а тому місцем вчинення правопорушення слід визнавати місце виконання ними своїх службових повноважень.

Особа, яка притягується до відповідальності, є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного із корупцією, у зв`язку із проходженням ним служби та подальшим припиненням такої служби у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим місцем вчинення правопорушення слід вважати місцезнаходження вказаної військової частини.

У постанові від 26.12.2022 у справі № 356/78/22 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП суддя Київського апеляційного суду,надаючи оцінку доводам апеляційної скарги та відхиляючи їх, зазначив про те, що згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а подання декларації є службовим обов`язком відповідних посадових осіб, тому місцем вчинення правопорушення слід визнавати місце виконання ними своїх службових повноважень.

Тобто, у жодній зі справ про адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, суди апеляційних інстанцій, констатуючи порушення суб`єктами декларування обов`язкуподання будь-яких видів декларацій, визначених ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і «після звільнення» не визнавали за можливе визначати місце вчинення таких правопорушень за місцем проживання суб`єкта декларування.

За таких обставин дана справа є неналежно оформленою, а тому підлягає поверненню до Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, оскількиполк поліції особливого призначення ГУНП в Дніпропетровській області не розташований на території Нижньодніпровського району міста Дніпра, відповідно ОСОБА_1 безпосередньо не виконував свої службові обов`язки на території Нижньодніпровського району міста Дніпра, відповідно у Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська відсутні процесуальні підстави для розгляду такої справи.

Після належного оформлення справа підлягає надісланню на судовий розгляд до відповідного суду згідно правил територіальної підсудності, визначеної ст. 276 КУпАП.

Керуючись п. 1) ст. 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повернути до Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для належного оформлення і подальшого надіслання на судовий розгляд до відповідного суду згідно правил територіальної підсудності, визначеної ст. 276 КУпАП.

Постанова набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О.Лисенко