ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В. розглянувши розглянувши у місті Дніпро у присутності захисника Тома В.П., іншого учасника ДТП ОСОБА_1 та її захисника Негробова О.В., апеляційну скаргу захисника Тома В.П., у інтересах ОСОБА_2 подану на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2025 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців, а також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до змісту постанови, 22 жовтня 2024 року, приблизно о 07 год. 40 хв. ОСОБА_2 , рухаючись в районі перехрестя вул.Сергія Подолинського та вул.Січових Стрільців в м.Дніпро, керуючи транспортним засобом «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , не надала переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим порушила вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306), та скоїла зіткнення з автомобілем «Лексус», д/н НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

На зазначену постанову суду захисник Тома В.П. у інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2025 року змінити та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 580 грн.

У доводах поданої апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно наклав адміністративне стягнення саме у вигляді позбавлення права керування всіма транспортними засобами строком на 6 місяців.

Апелянт вказує, що ОСОБА_2 свою провину у вчиненому адміністративному правопорушення визнає, про що зазначила у суді районному суді, проте суд обрав найсуворіший вид адміністративного стягнення, який не відповідає обставинам події.

Крім того, сторона захисту стверджує, що суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.

Вважає, що можливо обрати більш м`яке стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник Тома В.П, підтримав доводи поданої апеляційної скарги у повному обсязі та просив її задовольнити;

- інший учасник ДТП ОСОБА_1 та її захисник Негоробов О.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши витребувані із Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №162147 від 30.10.2024 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної приходи від 22.10.2024 зі схемою та фототаблицею до нього, відповідно якого зафіксоване місце ДТП, положення транспортних засобів на проїзній частині, механічні пошкодження автомобілів. Зокрема у автомобіля «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , пошкоджено передній бампер, капот, ліве переднє крило, лобове скло, у автомобіля «Лексус», д/н НОМЕР_3 , пошкоджено передній бампер, ліве заднє колесо, праві передні та задні двері, ліві передні та задні двері, лобове скло, дах, капот, права передня фара; поясненнями свідка ОСОБА_1 , відеозаписом.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі апелянтом, а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_3 стягнення, у вигляді позбавлення права керувати всіма транспортними засобами строком на шість місяців, що передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції врахував ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, обставини правопорушення, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, що свідчить про грубе порушення з боку ОСОБА_2 порядку користування правом керування транспортними засобами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на теперішній час ОСОБА_2 не зверталась до потерпілої сторони щодо відшкодування матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП.

Крім того, ОСОБА_2 протягом року вчинила повторно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУПАП та визнана винною постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2024 року, що свідчить про систематичність порушення правил ПДР України та безвідповідальне ставлення до керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді заборони керувати транспортними засобами строком на шість місяців є достатнім для виховання особи, яка вчинила правопорушення, та запобігання скоєння ним нових правопорушень.

З огляду на викладене вище та відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог, у зв`язку із чим постанова місцевого суду є законною, обгрунтованою та такою, що не підлягає зміні.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника Тома В.П. - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, суддя, -

постановила:

Постанову судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2025 року щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Тома В.П. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун