ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 рокуСправа № 495/798/25
Номер провадження 3/495/438/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованої, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

УСТАНОВИЛА:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 617147 від 03.02.2025 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «02.02.2025 о 18:00 год гр. ОСОБА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання свого сина неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній пішов з дому: АДРЕСА_1 у невідомому напрямку. 03.02.2025 о 02:00 год був знайдений працівниками поліції за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, 14».

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти обставин зазначених у протоколі, однак вказала, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Так її син пішов гуляти з друзями, не взявши телефону з собою. Коли стало пізно вона почала переживати за нього, так як він одного разу вже постраждав від дій сусіда і саме тому звернулася в поліцію.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акту, при формулюванні суті правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Також, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

З наведеного в Протоколі про адміністративне правопорушення формулювання обвинувачення не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, так як не конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, тобто не доведена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення про конкретні дії або бездіяльність матері, які призвели до вказаного наслідку у вигляді отримання в процесі гри травми дитиною.

З письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 від 03.02.2025 вбачається, що він не втікав з дому, а пішов до товариша, забувши телефон і забув зателефонувати матері.

Сама по собі та обставина, що матір звернулася до органів поліції для розшуку свого сина не може бути достатньою підставою для висновку про те, що мати ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню неповнолітньої дитини, а навпаки показує, що матір переживає за життя своєї дитини.

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з вищенаведеним, приходжу до висновку, що вказана у протоколі подія відбулася не внаслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Ірина БРАТКІВ