Справа № 946/9808/24
Провадження № 3/946/67/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., за участю секретаря Богдан А.А., адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Ізмаїльського РВП ГУ НП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно наданих матеріалів, 04.12.2024 року приблизно о 14:45 годині ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , виражався на адресу своєї сестри ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.12.2024 року, ОСОБА_3 пояснив, що одразу після похорон бабусі, він намагався зайти в будинок, але не зміг. Після цього він подзвонив старшій сестрі, яка сказала, що ключі будуть у неї. Між ними відбулася сварка, під час якої він обізвав її «дурою». Через неможливість потрапити до будинку, він викликав працівників поліції, які склали відносно нього матеріали про адміністративне правопорушення. На додаткові запитання пояснив, що до дня смерті бабусі він проживав на дачі, до цього у будинку бабусі. Старша сестра орендувала квартиру поруч, молодша сестра проживала в місті Одесі. Нецензурною лайкою на адресу сестри він не виражався. Не спростовує ту обставину, що в день поховання він випив пару келихів вина. Сварки між ним та сестрою на побутовому ґрунті відбуваються регулярно. Письмові пояснення, складені працівниками поліції, він підписав не читаючи.

Адвокат притягуваного просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. В обґрунтування правової позиції зазначив, що відповідно до диспозиції зазначеної норми закону вчинення домашнього насильства це умисне вчинення будь-яких діянь (дій чи бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо). Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, жодного з вказаних діянь, в тому числі образи, притягуваним скоєне не було.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її брат ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки на побутовому ґрунті, ображає її та їх спільну сестру нецензурними словами, а також застосовує фізичну силу. ОСОБА_4 зловживає алкогольними напоями, часто поводиться неадекватно та агресивно. 04.12.2024 року ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння та почав ділити будинок ще до поховання бабусі, поки та була у морзі. Перед смертю, бабуся сильно захворіла, їх спільна сестра також. У зв`язку з цим, вона була вимушена приїхати з Одеси та доглядати бабусю протягом двох тижнів до дня смерті. ОСОБА_4 спільно з бабусею не проживав та участі у її догляді не приймав. Напередодні похорон з`явився брат та почав вимагати впустити його в будинок. Після смерті бабусі будинок був прибраний та зачинений. На цьому ґрунті між ними почалася сварка. У присутності іншої сестри та їхніх дітей, брат, знаходячись в алкогольному сп`янінні, ображав її нецензурною лайкою. Заповіт бабуся залишила на них трьох, проте ОСОБА_4 ймовірно хвилюється, що їхня сестра хоче позбавити його спадку.

Вислухавши притягуваного та його захисника, потерпілу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною. Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Пункт 3 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII).

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Таким чином, аналіз чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказана в повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №171031 від 04.12.2024 року (а.с.1); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.12.2024 року (а.с.2); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 04.12.2024 року (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 04.12.2024 року (а.с.4), заявою про визнання вини та відсутності заперечень (а.с.6), а також показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу притягуваного, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суддя доходить до висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до ОСОБА_3 доцільне застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, суддя вважає за необхідне в силу ч.1 ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію повного тесту постанови надіслати для відома ОСОБА_3 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: