ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5334/24 Номер провадження 33/814/133/25Головуючий у 1-й інстанції ДЯДЕЧКО І. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Маслія В.М.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Маслія Віктора Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 02 травня 2024 року об 14:17 год. в м. Кременчуці, вул. Флотська, 2, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КНМП «Кременчуцька лікарня планового лікування» відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Маслій В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та постановити нову, якою закрити провадження в справі з підстав відсутності в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що працівники поліції не проводили жодних дій, спрямованих на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.

Також вказує, що погодившись пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не могла здати необхідну кількість біологічного матеріалу для лабораторного дослідження, а здати інші біологічні матеріали їй не пропонувалося.

Вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, оскільки фактичної відмови водія від проходження огляду не було.

Одночасно в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 та захисник Маслій В.М. не приймали участь в судовому засіданні під час розгляду справи 02 серпня 2024 року, а копію постанови захисник отримав за власною ініціативою лише 14 жовтня 2024 року, після чого була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що правопорушник та захисник не приймали участь в судовому засіданні 02 серпня 2024 року під час винесення постанови. Копія постанови суду отримана захисником Маслієм В.М. 14 жовтня 2024 року, після звернення до суду з заявою про видачу копії судового рішення. В подальшому, 18 жовтня 2024 року до канцелярії місцевого суду була подана апеляційна скарга.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №434772 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 в зв`язку з відмовою останньої від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, з особистими поясненнями «не згодна, пояснення надам в суді»,

висновок КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» №016 від 02.05.2024 щодо неможливості зробити висновок із-за відсутності біоматеріалу (сечі) з причин ухилення від проходження огляду,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного сп`яніння,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля,

рапорт поліцейського.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані під час апеляційного розгляду захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є, зокрема, свідоме ненадання особою біологічного матеріалу (сечі) для дослідження та проведення лікарем його огляду на стан наркотичного сп`яніння 02.05.2024, оскільки з моменту зупинки транспортного засобу пройшов тривалий час, протягом якого у особи із задовільним станом здоров`я фізіологічно виробляється сеча в достатній кількості для проведення огляду на стан сп`яніння.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів, автомобіль КІА Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з порушенням рядності керування, а саме керування по другій полосі руху за наявності вільної лівої полоси. В подальшому працівником поліції було складено адміністративний матеріал за порушення п. 11.5 ПДР водієм ОСОБА_1 .

Під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що остання погодилася та о 15:26 год. була доставлена до закладу охорони здоров`я.

Отримавши ємність для здачі біологічного матеріалу, ОСОБА_2 не змогла здати сечу о 15:35 год.

Після вживання води, водій повторно не змогла здати сечу (спроба 2 о 16:08 год., спроба 3 о 17:10 год., спроба 4 о 17:42 год.).

Неможливість здати біологічний матеріал протягом більш ніж двох годин для визначення наркотичного сп`яніння була розцінена як свідома відмова від проходження огляду, про що зазначено лікарем-наркологом у висновку та стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що водій не відмовлялася від проходження огляду, а в силу фізіологічних особливостей не мала можливість здати біологічний матеріал не беруться судом до уваги і відхиляються як безпідставні.

За змістом Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем такими етапами: 1) встановлення особи, яку оглядають (ознайомлення з документами особи, паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо), 2) візуальний огляд особи лікарем, 3) здача особою, яку оглядають, зразків біологічного середовища, дослідження зразків біологічного середовища лікарем (шляхом тестування), 4) проведення лабораторного дослідження зразків біологічного середовища, 5) за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, 6) на підставі акту медичного огляду видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 7, 8 розділу III Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно п.п. 10, 12, 13, 14 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як зазначалося вище, після доставки водія до медичного закладу, останній протягом двох годин надавалася можливість неодноразово здати біологічний матеріал сечу для встановлення стану сп`яніння.

Враховуючи, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (о 15:00 год.) під час спілкування та складання постанови за порушення ПДР, у працівників поліції були відсутні підстави для надання водію після 4 спроб ще часу для можливості здати біологічний матеріал, про що було повідомлено водія.

При цьому з долученого відеозапису вбачається, що під час спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , він повідомляє, що це вже другий випадок, коли вона відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, результатом чого стало складання протоколу за ст. 130 КУпАП та вилучення посвідчення водія.

Доводи захисника щодо необхідності взяття у водія інших біологічних зразків для дослідження є помилковими та суперечать нормам інструкції, що регулює процедуру проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Пункт 13 розділу III Інструкції не зобов`язує лікаря використовувати для дослідження кров, а надає йому можливість її використання, якщо в обстеженої особи неможливо взяти зразки біологічного середовища, зазначених у пункті 12 цього розділу.

Наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати. Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища. У всякому разі, огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, та лише лікар може визначити вид зразків біологічного середовища, необхідних для лабораторного дослідження. При цьому, враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у цьому закладі охорони здоров`я.

Відбір біологічного середовища здійснюється відповідно до Методичних рекомендацій «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених МОЗ України та Українським центром наукової медичної інформації та патентно-ліцензійної роботи Харківської медичної академії післядипломної освіти 18.01.2011 року.

Відповідно до розділу 1 пункту 1.1. Методичних рекомендацій матеріалом для дослідження виявлення саме наркотичних речовин в біологічних середовищах є сеча. Слина та змиви біологічних рідин з губ, рук досліджуються при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладені норми, саме лікар-нарколог визначає, який саме біологічний матеріал має здати особа для проведення огляду на стан сп`яніння.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Маслію Віктору Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2024 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Маслія Віктора Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна