Справа№464/745/25
пр.№ 3/464/401/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Теслюк Д.Ю., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , законного представника потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №391111 від 18.01.2025, ОСОБА_1 18.01.2025 близько 20:00 год у АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини психологічне та фізичне насильство, а саме виражався в її сторону нецензурною лексикою, вдарив рукою в плече та душив, дані дії вчинив в присутності малолітньої спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та надав пояснення про те, що дійсно між ним та його дружиною виникла сварка, спровокована дружиною. Разом з тим, така сварка між ними відбувалась у ванній кімнаті, а їхня дитина ОСОБА_1 у цей час перебувала у вітальні, дивилась мультфільми та малювала. Саме тому малолітня дитина не була присутня під час сварки та не може вважатись потерпілою від домашнього насильства.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_1 ОСОБА_2 , надала пояснення про те, що між нею та її чоловіком ОСОБА_1 виник конфлікт, який переріс у сварку, в ході якої чоловік виражався нецензурною лайкою, вдарив рукою та душив. Дійсно конфлікт виник у ванній кімнаті, однак надалі він продовжувався у вітальні у присутності їх малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вчиненні вказаних вище дій стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Разом з тим, згідно із Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у розділі І статті 1 надано визначення терміну «дитина, яка постраждала від домашнього насильства» - це особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Зазначеним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» було внесено зміни і до ст. 269 КУпАП «Потерпілий», відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Тобто, якщо правопорушення вчинено не стосовно малолітньої чи неповнолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції не має необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, зокрема даний протокол, де потеплілою зазначено малолітню дитину, а також протокол про адміністративне правопорушення щодо вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 .

Під час розгляду даної справи ОСОБА_1 заперечив факт присутності при сварці між ним та дружиною малолітньої дитини.

Не надаючи оцінку діям ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що до матеріалів справи не долучено фактичних даних, які відповідно до ст.251 КУпАП, можуть бути доказами в справі, зокрема щодо перебування малолітньої дитини ОСОБА_3 у присутності батьків, між якими відбулось домашнє насильство, тобто, що вона стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не виключають сумнівів у наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і не можуть бути визнані достовірними, оскільки не ґрунтуються на об?єктивних доказах.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК