Справа № 484/750/25
Провадження № 3/484/561/25
Постанова

іменем України

24.02.2025 року м. Первомайськ

суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А, розглянувши матеріали, що надійшли від Первомайського РВП ГУНГП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась ст.Бандурка первомайського району Миколаївської області, одружену, має середню освіту, має на утриманні вісім неповнолітніх дітей, проживає АДРЕСА_1 , перебуває у декретній відпусці,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП

встановив

до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 609115 складеного 29.01.2025 року, ст. інспектором ЮПСП Первомайського РВП А.Антонюк, встановлено, що 05.05.2024 року о 19 годині 30 хвилин гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який керував транспортним засобом, а саме мотоциклом, який пересік більшу частину дороги, а також рухаючись в напрямку вул.Київська в с.Бандурка та відчув удар в праву середню частину мотоцикла. В результаті зіткнення учасники подій отримали тілесні ушкодження. Також неповнолітній немає посвітки водія категорії А1, чим заборона керувати транспортним засобом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 184 ч. 1 КУпАП, як ухилення матері, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що дійсно 25.05.2024 року її син не маючи прав керував мотоциклом та потрапив в ДТП.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи (ст. 129 ч. 3 п. 4).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Диспозиція ст. 184 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зі змісту протоколу серії ВАД №609115 від 29.01.2025 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 184 ч. 1 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_2 05.05.2024 року керував мотоциклом по вул.Центральній в селищі Бандрука Первомайського району Миколаївської області, де сталось зіткнення з мотоциклом під керуванням неповнолітнього ОСОБА_3 .

Однак, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які були направленні до суду, відсутні докази в підтвердження того, що ОСОБА_2 не сином ОСОБА_1 відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_2 .

Відсутні докази які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання, передбачених законодавством, обов`язків щодо належного виховання свого неповнолітнього сина, яким саме чином ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, та у чому проявилось невиконання батьківських обов`язків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Основним нормативно-правовим актом, який встановлює обов`язки батьків щодо виховання дітей є Сімейний кодекс України. Зокрема, у ст. 150 СК України передбачено такі обов`язки батьків щодо дітей:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Даний перелік є вичерпним.

Проте, органом, що склав протокол про адміністартивне правопорушення, не вкзаано, який саме з цих батьківських обов`язків порушила ОСОБА_1 .

Статтею 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Слід також наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порушив ПДР України, що вбачається з висновку експерта від 25.11.2024 року №СЕ19/115-24/19092-ІТ, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до КУпАП.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Самостійного перекваліфікувати дій правопорушника за ч.3 ст.184 КУпАП, суд не може, оскільки буде допущено порушення меж розгляду справи про адміністративні правопорушення, що є недопустимим.

Керуючись ст.ст.245,247,251,252,283,284,294 КУпАП, суд

постановив

провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 184 ч. 1 КУпАП- закрити на підставіст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 291 КУпАП.

Суддя: