Справа № 352/328/25
Провадження № 3/352/234/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Інспектором відділення поліції № 1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Костюком Д.Р. 05 лютого 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

05 лютого 2025 року о 18 годині 35хвилин в місті Тисмениця по вулиці К. Левицького, ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродня блідість шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху ( далі Правила), затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП)

ІІ. Рух провадження

05 лютого 2025 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вимог частини першої статті 130 КУпАП та призначений до розгляду на 26 лютого 2025 року.

19 лютого 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності в зв`язку із виконанням ним бойових завдань на сході України.

Стаття 130 кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до частини другої статті 268 кодексу України про адміністративні правопорушення НЕ належить до переліку статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, він своїм правами на захист та участь в судовому засіданні не скористався, пояснення по суті справи не надав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, його присутність при розгляді справи не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Докази, досліджені під час судового розгляду:

3.1. Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 кодексу України про адміністративні правопорушення:

Згідно із текстом протоколу, 05 лютого 2025 року о 18 годині 35хвилин в місті Тисмениця по вулиці К. Левицького, ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродня блідість шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху ( далі Правила), затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно із текстом направлення у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість шкіри обличчя.

Зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР-1 № 239389

Згідно із зобов`язанням ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом Фольксваген НОМЕР_1 та зобов`язується не керувати даним транспортом протягом 24 годин.

Відеозапис з бодікамер поліцейського

На відеозаписі зафіксовано рух автомобіля Фольксваген та його зупинку працівником поліції. Після зупинки поліцейський перевіряє особу водія, після чого пропонує йому проїхати на освідчення на вулицю Медичну, 15 (03.00 запису). Поліцейський повідомляє про необхідність їхати на освідчення та повідомляє, що відмова прирівнюється до позитивного результату. Подій повідомляє, що він тільки но виїхав із відділку поліції та має їхати до казарми, в зв`язку із чим відмовляється від проходження огляду.

Після відмови водія від проходження огляду поліцейський роз`яснює водієві його права та складає протокол про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі не зафіксовано повідомлення поліцейським водієві про наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, в тому числі зазначених в протоколі, а також повідомлення поліцейським водієві про наявність підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння.

IV. Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що поліцейським не повідомлялось водієві про наявність підстав вважати, що останній перебуває в стані сп`яніння, в зв`язку із чим поліцейським не пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП.

щодо порядку проходження огляду

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, особа може бути притягнута до відповідальності не за будь-яку відмову від проходження огляду, а виключно за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України,

Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд зазначено, що у водія наступні ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродня блідість шкіри обличчя.

Під час огляду відеозапису не виявлено повідомлення поліцейським водієві як до пропозиції пройти огляд, так і в подальшому під час складення та вручення протоколу про наявність у водія ознак сп`яніння або наявність у поліцейського будь-яких інших підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння.

Наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно із ознаками, зазначеними в пункті 3 Розділу І Інструкції, є виключною підставою для здійснення пропозиції водієві проходження огляду.

Однак поліцейським до висловлювання пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не повідомлялось про наявність у нього ознак такого стану.

Більше того, про наявність таких ознак, в тому числі вказаних в протоколі та направленні, поліцейським не повідомлялось також в подальшому під час складення цих документів.

За таких обставин, Суд вважає, що особою, яка уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення, не надано доказів наявності у поліцейського підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд нагадує, що поліцейський має діяти виключно в межах своїх повноважень та пропонувати проходження огляду на стан сп`яніння не будь-якій особі та в будь-якій ситуації, а виключно водієві, стосовно якого наявні підстави вважати, що така особа перебуває в стані сп`яніння.

Із переглянутого відеозапису не встановлена наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння, оскільки поліцейським не повідомлялось водієві про наявність таких ознак.

Враховуючи викладене, за недоведеності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння, у поліцейського були відсутні підстави для пропозиції водієві пройти огляд на стан сп`яніння, що, в свою чергу, свідчить про відсутність пропозиції проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку із чим на підставі пункту 1 частини першої статті 247 кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 247, 283, 284 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Згідно статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО