Справа № 305/3069/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Слободіна А.С. на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Судові витрати в сумі 605 гривень 60 копійок, віднесено за рахунок держави.

Відповідно до постанови, - 30.08.2024 року о 06 годині 00 хвилин від прикордонного наряду «Старший зміни прикордонних нардів» надійшла доповідь про прибуття на територію військового містечка сержанта ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння (характерний запах з ротової порожнини та нечітка координація рухів та мови, неадекватна поведінка). З метою підтвердження або спростування стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було направлено в КНП Рахівська районна лікарня, для проведення медичного огляду. Протоколом № 90 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 30 серпня 2024 року підтверджено факт перебування у стані алкогольного сп`яніння (1,44 %) сержанта ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 49, 241, Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, а також на підставі п. 4 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ («…Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини…») слід вважати, що даний військовослужбовець виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння та з урахуванням вчинення правопорушення в умовах особливого періоду. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Слободін А.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає оскаржувану постанову незаконною, яка розглянута поверхнево та формально. Зазначає, що стороною захисту було долучено до матеріалів справи посвідчення ОСОБА_1 учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 19.12.2023, однак ігноруючи даний документ, суддя першої інстанції стягнув із ОСОБА_1 судові витрати. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про направлення ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою для проведення огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння. Звертає увагу, що виходячи із аналізу норм встановленого Порядку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, уповноважена особа мала застосувати технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів мала залучити двох свідків. Вважає, що належних та допустимих доказів щодо перебування ОСОБА_1 на території військового містечка о 6.00 год. 30.08.2024 в стані сп`яніння та направлення його для проведення медичного огляду, уповноваженою особою ДПС до протоколу не додано.

Також подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій просив змінити оскаржувану постанову суду та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням. Вважає оскаржувану постанову прийнятою помилково, та яка є надто суворою. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про направлення ОСОБА_4 уповноваженою посадовою особою для проведення огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не встановлюють конкретні вимоги до апеляційної скарги у справах про адміністративні правопорушення.

Однак форма і зміст апеляційної скарги повинні відповідати загальним вимогам діючого законодавства України до такого процесуального документа, що дозволяє оспорювати судове рішення.

Відповідно до загальних вимог діючого процесуального законодавства України, апеляційна скарга повинна бути наділена конкретним змістом та відповідати процесуальним вимогам.

Разом з цим, апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам стосовно її форми та змісту, оскільки її доказова та прохальна частини стосується гр. ОСОБА_4 , проте в даній справі наявний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

За таких обставин, зазначена апеляційна скарга, яка не відповідає вимогам стосовно її форми та змісту, не може бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а тому підлягає поверненню особі, яка її подала.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Слободіна А.С., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надходили.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність, що визначено ч. 4 ст. 15 цього Кодексу.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Окрім того, статтею 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 прибуття на територію військового містечка в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, що відповідає фактичним обставинам справи, й диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та підтверджується сукупністю доказів у справі.

Так, судом встановлено, що 30 серпня 2024 року о 06 годині 00 хвилин, сержант ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння (характерний запах з ротової порожнини та нечітка координація рухів та мови, неадекватна поведінка) прибув на територію військового містечка в умовах особливого періоду воєнного стану. Для проведення медичного огляду з метою підтвердження або спростування стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було направлено в КНП Рахівська районна лікарня,

У результаті проведеного 30.08.2024 року о 03 год. 20 хв. медичного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`ягніння (1,44%), що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №90 від 30.08.2024.

Підстав вважати результати медичного огляду ОСОБА_1 необ`єктивними не встановлено.

Апеляційний суд не вбачає упереджених дій стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Всупереч доводам апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №024425 від 30.08.2024; рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_6 ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 90 від 30.08.2024; письмовим поясненням ОСОБА_1 , з яких слідує, що він разом із ОСОБА_4 в позаслужбовий час відпочивали вдома у с. Богдан, випивали спиртні напої, після чого вирішили поїхати на автомобілі в магазин за сигаретами, їх зупинили працівники поліції та відвезли в лікарню м. Рахів на освідчення, після чого їх відвезли до відділення поліції, а звідти вже у військове містечко. Свою вину визнав, щиро розкаявся; та іншими матеріалами справи.

Отже, вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Щодо посилання адвоката Слободіна А.С. на те, що стороною захисту було долучено до матеріалів справи посвідчення ОСОБА_1 учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 19.12.2023, однак ігноруючи даний документ, суддя першої інстанції стягнув із ОСОБА_1 судові витрати, то апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції, відповідно до вимог п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, судові витрати в сумі 605 гривень 60 копійок, відніс за рахунок держави.

Твердження сторони захисту про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст. 33 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, і прийшов до вірного висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, яке, на думку апеляційного суду, сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, тобто відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене, а також на те, що під час апеляційного перегляду не виявлено істотних порушень закону ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката Слободіна А.С. та скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Слободіна А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага