Справа № 734/5106/24 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/181/25
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Швидкого О. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одружений, який має неповнолітню дитину, військовослужбовець, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 31 жовтня 2024 року, о 08 год. 16 хв. у с. Кіпті, дорога М01, 97 км, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕНА №3321749 від 22.10.2024.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням ним дій в стані крайньої необхідності. Не заперечує, що дійсно 31.10.2024 рухався на автомобілі в напрямку м. Києва з метою негайного доставлення свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до НДСЛ ОХМАТДИТ для проведення операції. У сина, після отриманої травми почалися ускладнення здоров`я та існує загроза позбавлення рухових можливостей кінцівок. Дані обставини підтверджуються Випискою з НДСЛ ОХМАТДИТ № 18014 від 13.11.2024, в якій зазначено період лікування сина.

Звертає увагу, оскільки він перебуває на військовій службі, командир дав йому обмежений час для вирішення цього питання та повернення на службу.

Вважає, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні не має ознак вини.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Швидкий О. В. підтримав доводи апеляційної скарги, вказував, що його підзахисний мав обмежений час, операція була непланова, навіть командир зважив на становище його клієнта і відпустив зі служби та надав автомобіль.

Заслухавши аргументи захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Цих вимог закону суд не дотримався, оскільки не надав правильної оцінки доказам, які наявні у справі, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він діяв у стані крайньої необхідності, оскільки 31 жовтня 2024 року рухався на автомобілі в напрямку м. Києва з метою негайного доставлення свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до НДСЛ ОХМАТДИТ для проведення операції. У сина, після отриманої травми почалися ускладнення здоров`я та існує загроза позбавлення рухових можливостей кінцівок. Дані обставини підтверджуються Випискою з НДСЛ ОХМАТДИТ № 18014 від 13.11.2024, в якій зазначено період лікування сина, а саме, що ОСОБА_3 поступив на стаціонарне лікування 31 жовтня 2024 року .

Пояснення ОСОБА_1 про вимушене керування транспортним засобом є послідовними, узгоджуються із інформацією, яка міститься на відеозаписах з бодікамер поліцейських, які здійснені відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Згідно переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що 31 жовтня 2024 року, о 08 год. 16 хв. у с. Кіпті, дорога М01, 97 км, Чернігівського району та області, був зупинений транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки документів встановлено, що водієм є ОСОБА_1 , який не мав посвідчення водія та повідомив, що не встиг його поновити після позбавлення права керування транспортними засобами у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Пояснив, що він є військовослужбовцем, за останні півтора роки перший раз йому дали відпустку на 10 днів. Також повідомив, щодо нього вже винесена постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП, накладений штраф, однак він керує транспортним засобом у зв`язку з необхідністю, оскільки його дитина потребує термінову операцію, на яку вони чекали більше ніж півроку.

За змістом ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 18 КУпАП визначено поняття «крайньої необхідності». Відповідно до цієї норми закону не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, ОСОБА_1 у даному випадку виконував функції водія вимушено, перебуваючи у стані крайньої необхідності, а тому відповідно до ст. 17 КУпАП він не може нести адміністративної відповідальності за дії, які йому інкримінують.

Згідно п. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець