Сахновщинський районний суд Харківської області
Справа №: 634/22/25
Провадження № 3/634/52/25
Категорія 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., при секретарі Литвиненко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Сахновщина в режимі відеоконференцзв`язку справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно договору про надання правничої допомоги зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №215313 від 08.01.2025 року, згідно якого 08.01.2025 року о 00.15 год. по вул. Південновокзальній в сел. Сахновщина Берестинського району Харківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає заданій обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання правопорушник не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив.

Представник правопорушника у судовому засіданні просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівником поліції порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку: відсутні законні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як повинні бути виявлені у водія ознаки алкогольного або наркотичного сп`яніння; не залучено свідків; не були роз`яснені процедура освідування, наслідки відмови від проходження освідування; проігноровано бажання правопорушника пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відсутні підписи у акті огляду та направлення.

Крім того, матеріали справи не містять відповідного документа встановленої форми щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Аудіо/відеозапис подій, який знаходиться у матеріалах справи, складається з нарізків запису, що має ознаки переривання, а якщо такі являються, працівники поліції повинні були залучити свідків.

Вказані порушення свідчать про проведення працівником поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння усупереч чинному законодавству, а отже, його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є незаконним.

Уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань з приводу розгляду справи не надав.

Заслухавши представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд розглядає справу за ч. 1 ст. 130 КУпАП у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Адміністративний матеріал містить, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 215313 від 08.01.2025 року, рапорт, довідка ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області щодо наявності у ОСОБА_1 права керування, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, довідка АРМОР, відеозапис боді камери.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №215313 від 08.01.2025 року ОСОБА_1 08.01.2025 року о 00.15 год. по вул. Південновокзальній в сел. Сахновщина Берестинського району Харківської області керував транспортним засобом OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає заданій обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Під час огляду у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу було порушення ОСОБА_1 встановленого часу комендантської години. Водій був попереджений про відеофіксацію, йому були роз`яснено його права. Оскільки в уповноваженої особи виникли сумніви щодо перебування правопорушника у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає заданій обстановці, порушення мови) йому неодноразову було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 кожного разу висловлював незгоду. Уповноваженою особою роз`яснено правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке полягатиме у складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Під час спілкування правопорушника з уповноважено особою у правопорушника вбачається порушення мови, а його поведінка не відповідала заданій обстановці. Так, на неодноразову пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відповідав, чим затягував процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, окрім цього, на законні вимоги працівника поліції не надав реєстраційні документи на транспортний засіб, посвідчення водія та паспорта, що посвідчує особу, вимагаючи вказати причину зупинки, яка була повідомлена уповноваженою особою після зупинки транспортного засобу та у ході подальшого спілкування.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

П.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху при наявності законних підстав є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як встановлено судом, підставами виникнення сумніву у працівника поліції щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння було запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та поведінка правопорушника, що не відповідала заданій обстановці. Працівниками поліції неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, від чого правопорушник відмовився.

При цьому, суд акцентував свою увагу на поведінці правопорушника під час оформлення адміністративного матеріалу, яка виявилася у зухвалому ставленні останнього до уповноваженої особи під час виконання нею своїх обов`язків, що також свідчить, що його поведінка не відповідала заданій обстановці. На неодноразову пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відповідав, чим затягував процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, окрім цього, на законні вимоги працівника поліції щодо не надав реєстраційні документи на транспортний засіб, посвідчення водія та паспорта, що посвідчує особу, вимагаючи вказати причину зупинки, яка була повідомлена уповноваженою особою після зупинки транспортного засобу та у ході подальшого спілкування.

Відомості, зафіксовані у протоколі узгоджуються та відповідають обставинам відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_1 при складання протоколу про адміністративне правопорушення було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Системно проаналізувавши положення КУпАП та Інструкції приходжу до висновку, що працівниками поліції додержано процедуру складання адміністративного матеріалу у відповідності до чинного законодавства.

Незаконність дій поліцейських не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Що стосується посилання захисника на відсутність свідків під час складання протоколу, то слід вказати таке.

ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року внесено зміни до ч. 2 ст. 266 КупАП, яким передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За юридичною силою КУпАП має вищу юридичну сили за Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому застосуванню підлягає саме ст. 266 КУпАП, яка визначає, свідки залучаються до справи, лише за відсутності технічного запису відеозапису.

У зв`язку із наявністю відповідного відеофіксування зазначених в протоколі подій, залучення свідків в даному випадку не відбувалося.

Щодо посилання захисника на нарізку запису, що має ознаки переривання, та незалучення у цьому випадку свідків, виходжу з такого.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

До матеріалів справи долучений DVD+R, який містить відеозаписи події, що мали місце 08.01.2025 року, та складається з трьох окремих фрагметів.

Так, відеозапис є єдиним з доказів, який суд оцінює як окремо, так і в сукупності з іншими доказами. Та обставина, що відеозапис складається з фрагментів, не спростовує того, що на відеозаписі зафіксовано: факт керування ОСОБА_1 автомобілем OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 , як працівник поліції пропонує правопорушнику пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння для встановлення наявності чи відсутності в нього стану алкогольного сп`яніння, а також факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та весь хід спілкування правопорушника з працівником поліції.

Надані відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, а наявні відеофайли відтворюють в необхідному обсязі обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Посилання сторони захисту на незаконність протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку із відсутністю підпису правопорушника, спростовується оглянутим відеозаписом, на якому зафіксовано, що правопорушник ухиляється від підпису вказаних процесуальних документів, вимагаючи вказати причину зупинки транспортного засобу, яка неодноразово була повідомлена уповноваженою особою.

При цьому, підпис вказаних процесуальних матеріалів є правом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, пунктом 10. Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, передбачено також, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІ цієї інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз наведених положень нормативних актів свідчить про те, що водій транспортного засобу направляється на огляд до закладу охорони здоров`я у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, та згоди пройти у закладі охорони здоров`я, а, відповідно, і направлення на огляд до закладу охорони здоров`я оформлюється у такому випадку, коли водій погодився пройти огляд у названому закладі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, не погодився, а тому відсутність його підпису у матеріалах справи не впливає на склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції.

Відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після виявлення ознак алкогольного сп`яніння, як на цьому наголошує захисник, саме по собі не свідчить про відсутність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення. Окрім того, вимогами ст.266 КУпАП не передбачено визнання недійсним проведеного огляду у зв"язку з невідстороненням водія від керування транспортним засобом.

Всі інші доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення правопорушника від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання адвоката на наявність численних порушень з боку працівників поліції щодо оформлення адміністративного матеріалу суд розцінює, як лінію захисту та спосіб уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Так, сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а отже, версія обвинувачення, підкріплена наявною у матеріалах справи доказовою базою, знайшла своє підтвердження.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в п.58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява N 303-A, п. 29).

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих, обтяжуючих обставин, а тому до особи, що вчинила правопорушення слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.33, ч. 1 ст.130, ст. ст.248,251,252,268,280,283 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 21.02.2025 року.

Суддя: