Справа № 163/2345/24
Провадження № 3/163/24/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши направлений відділенням поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області протокол серії ААД №058823 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 06 жовтня 2024 року о 18:10 год. по вулиці Шевченка в селі Нудиже Ковельського району Волинської області, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керуючи мотоциклом "Forte", номерний знак НОМЕР_2 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На розгляд справи в суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та місце розгляду належним чином повідомлявся, у тому числі, шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення; заяв чи клопотань щодо змісту протоколу та процедури його розгляду не подав.

Протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, особа, яка притягується до відповідальності, має сприяти розгляду справи, оскільки вона є найбільш зацікавленою в її розгляді.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що "…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...", тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Також судом враховано висновок Європейського суду з прав людини, про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Про розгляд справи в суді ОСОБА_1 достеменно було відомо, оскільки останній ознайомлювався з її матеріалами, що підтверджується його заявою.

Оскільки судом вжито усіх можливих і передбачених законом заходів для забезпечення участі особи у розгляді протоколу, з метою недопущення уникнення порушника від відповідальності за скоєне, суд з огляду на те, що у відповідності до положень ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, вважає, що розгляд цієї справи слід проводити за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення доводиться дослідженими письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом; довідкою щодо наявності посвідчення водія; відеозаписом подій.

Враховуючи характер правопорушення та особу порушника, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

З порушника згідно із ст.401 КУпАП слід стягнути судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA0003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, , код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Несплата штрафу є підставою для примусового виконання постанови про стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета