Справа № 709/101/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності

№ 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

у с т а н о в и л а:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

30.01.2025 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарої Л.О. від 31.01.2025 адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернуто до Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області для дооформлення.

12.02.2025 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області повторно після дооформлення надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 026000 від 07.01.2025 ОСОБА_1 , 05.01.2025 близько 07:40 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно цивільної дружини ОСОБА_2 , виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого остання почувала себе пригніченою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо винності його дій поклався на розсуд суду. Пояснив, що із ОСОБА_2 він проживав однією сімєю протягом 20 років, вони мають спільну доньку. З 30.12.2024 у них постійно виникали сварки у звязку із пізнім поверненням дружини з роботи. ОСОБА_1 вважає, що дружина йому почала зраджувати. 05.01.2025 між ним та ОСОБА_2 знову виникла сварки, під час якої вони ображали один одного. ОСОБА_2 викликала поліцію. цього ж дня відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Наступного дня йому зателефонував поліцейський та попросив прихати у райвідділ поліції. Прибувши у райвідділ,/ йому повідомили, що протокол був складений з помилками, тому його склали по новому. ОСОБА_1 відмовився отримувати цей протокол.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася; про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістуи в електронній формі, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber".

Враховуючи, що участь потерпілої в судовому засідання не є обов`язковою, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі потерпілої.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

Суд безпосередньо дослідив у судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 026000 від 07.01.2025;

- копію рапорту начальникові Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області полковнику поліції Андрію Тюкову;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.01.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 05.01.2024;

- заяву ОСОБА_2 від 05.01.2025.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи, надані Відділом поліцейської діяльності № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області та які наявні в матеріалах справи. Відповідно до відомостей, які містяться на відеозаписах працівники поліції 05.01.2025 зайшли в будинок за місцем проживання ОСОБА_1 , де їх зустріла потерпіла ОСОБА_2 . Після цього працівники поліції встановили особу ОСОБА_1 та склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-8 КУпАП. Крім того, мається відеозапис, де працівник поліції ознайомлює невідому особу (оскільки на відеозаписі видно людину зі спини, однак обличчя її не видно) з протоколом про адміністративне правопорушення. З вказаного відеозапису неможливо встановити дату коли вказаний проткол був складений.

ІV. Оцінка та висновки суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, застосовуючи критерії доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 указаного закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Аналізуючи вказані правові норми, можна дійти висновку, що під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного або фізичного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному чи фізичному здоров`ю особи.

Одночасно, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Одночасно, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.02.2025, ОСОБА_1 05.01.2025 близько 07:40 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно цивільної дружини ОСОБА_2 , виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого остання почувала себе пригніченою.

Суд вважає, що з викладених у протоколі про адміністративні правопорушення обставин домашнього насильства неможливо зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про завдану потерпілій шкоду її фізичному та психічному здоров`ю.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

При цьому, суд бере до уваги, що нецензурна лайка та погрози фізичною розправою в межах конфлікту, який склався між потерпілою ОСОБА_2 та особою що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

Суд наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням

ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області особою, щодо якої її винесено, захисником, а також потерпілим, представником потерпілого протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Шарая