ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/2702/24

Провадження №3/943/71/2025

21 лютого 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

24 листопада 2024 року о 10 год. 53 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп, 497 км. (с. Новий Милятин Золочівського району Львівської області) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння (різко завужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), а від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій під відеозапис відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 24 листопада 2024 року о 10 год. 53 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп, 497 км. (с. Новий Милятин Золочівського району Львівської області) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР України, скоєне ним повторно протягом року, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді від 02.12.2024 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про час і місце розгляду справи, а клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відтак, на підставі ст. 268 КУпАП, дану справу розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, в силу приписів пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №181003 від 24.11.2024, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із явними ознаками наркотичного сп`яніння (різко завужені зіниці, що не реагують на світло) та подальшу його відмову від проходження такого огляду в медичному закладі під відеозапис на відеокамеру. Також вина ОСОБА_1 у скоєнні даного адміністративного правопорушення доводиться письмовим направленням поліцейського Заяць М.В. від 24.11.2024 до Буської ЦРЛ» для визначення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 згідно виявлених поліцейським ознак такого сп`яніння.

Крім того, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №181015 від 24.11.2024, яким підтверджено факт повторного протягом року керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР України.

При цьому, як доказ повторності органом поліції долучено до справи довідку старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Наталії Дяків від 27.11.2024, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 19 вересня 2024 року ВП №1 (м. Жидачів) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння ним 19.09.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Також вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаних адміністративних правопорушень (ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП) доводиться неоспореною ним постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3537171 від 24.11.2024, якою підтверджено те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 73 км/год у населеному пункті в с. Новий Милятин, порушивши встановлені обмеження швидкості руху більше, ніж на 50 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Окрім вищенаведених доказів, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться також долученими до протоколів матеріалами відеофіксації правопорушень (диск DVD-R), із яких слідує, що ОСОБА_1 було зупинено на автодорозі М06 Київ-Чоп у межах населеного пункту села Новий Милятин Золочівського району Львівської області, оскільки він перевищив дозволену швидкість руху, керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в населеному пункті зі швидкістю руху 73 км/год, де в ході розгляду справи за вказаним адміністративним правопорушенням, працівниками поліції встановлено факт повторного протягом року керування транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами, чого ОСОБА_1 на місці події жодного разу не заперечував. Крім того, в ході встановлення особи ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено в нього ознаки наркотичного сп`яніння (різко завужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), проти чого ОСОБА_1 спершу заперечив, відповівши, що наркотичні засоби він не вживає, приймає знеболювальні ліки, однак згодом відповів «пишіть протокол». Після цього поліцейськими було запропоновано водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі (Буська ЦРЛ), від чого ОСОБА_1 категорично відмовився такими словами «ні, я не маю часу», «я відмовляюся». Згодом водію було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про те, що буде винесена постанова за перевищення швидкості, а також протоколи за ст. 126, ст. 130 КУпАП, оскільки при перевірці документів та оформленню адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 встановлено, що він протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП.

Відтак, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння під відеозапис, а також повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Натомість, санкцією частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

В силу приписів частини першої статті 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Також частиною першою статті 29 КУпАП передбачено, що конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Однак, як убачається із довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Наталії Дяків від 27.11.2024, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України станом на 27.11.2024 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби на території України не зареєстровані, а тому оплатне вилучення транспортного засобу, як вид адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у цьому випадку не може бути застосоване щодо правопорушника.

Таким чином, ураховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, суд вважає, що з метою виправлення правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП), тобто за ч. 5 ст. 126 КУпАП, однак без оплатного вилучення транспортного засобу, який у приватній власності порушника ОСОБА_1 не перебуває.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 28, 29, 34, 35, 36, 40-1, 126, 130, 245, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288, 299, 301, 304, 307, 308 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Суддя І. Б. Кос