Справа № 675/143/25
Провадження № 3/675/87/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 17.12.2003 року, військовослужбовця,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

роз`яснивши порушнику права, передбачені ст. 268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

28 січня 2025 року о 12 год. 49 хв. в с. Теліжинці по вул. Центральна, 1, водій ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з постановою Димитровського міського суду Донецької області від 02.04.2024 року, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав та надав відповідні пояснення по обставинах його вчинення, а саме вказав, що 28.01.2025 року вживав алкоголь, після чого сів за кермо автомобіля та в подальшому був зупинений працівниками поліції: Під час спілкування з якими, останні виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та на пропозицію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. У вчиненому щиро кається.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до диспозиції ч. 2 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №232467 від 28.01.2025 року вбачається, що 28.01.2025 року о 12 год. 49 хв. в с. Теліжинці по вул. Центральна, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

Об`єктивно винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується даними долученого до адміністративних матеріалів відеозапису, який був оглянутий суддею, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та після зупинки якого, останній підтвердив даний факт. Також, працівником поліції було виразно та зрозуміло запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

З матеріалів справи вбачається, що пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була здійснена працівниками поліції у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП із застосуванням технічних засобів відеозапису.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота, порушення ходи, зміни кольору шкіри.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку.

Повторність вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена постановою Димитровського міського суду Донецької області від 02.04.2024 року у справі №226/517/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, вина ОСОБА_1 повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №232467 від 28.01.2025 року, довідкою до протоколу серії ЕПР1 №232467 від 28.01.2025 року, відеозаписом події, що містяться на DVD-R диску, здійсненими нагрудною камерою працівника поліції.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, заінтересованості поліцейських не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення відсутні.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Обставин, що згідно з ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого даною нормою, встановлена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого діяння, особа порушника, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому вважаю необхідним накласти основне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме таке стягнення по вказаній справі є необхідною мірою відповідальності та буде достатнім засобом виховання особи і запобігатиме вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому, суддею при накладенні стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховується положення частини третьої статті 30 КУпАП, відповідно до якої якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

За таких обставин, оскільки санкція частини другої статті 130 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на три роки, а постановою судді Димитровського міського суду Донецької області від 02.04.2024 року до ОСОБА_1 застосовано стягнення у виді одного року позбавлення права керування транспортними засобами (дата набрання законної сили постановою 13.04.2024 року), ОСОБА_1 до закінчення дії такого стягнення вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке може бути застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, вважаю, що загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке слід призначити на підставі частини третьої статті 30 КУпАП останньому становить три роки один місяць вісімнадцять днів.

Щодо встановленого санкцією частини другої статті 130 КУпАП додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, доходжу таких висновків.

КУпАП передбачає можливість застосування оплатного вилучення транспортних засобів за повторне протягом року керування ними транспортними засобами в стані сп`яніння (частина друга статті 130 КУпАП).

Разом з тим, працівниками поліції не долучено жодного доказу щодо належності транспортного засобу ОСОБА_1 , тому суддею не застосовується додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності з вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 130, 221, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі частини третьої статті 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки приєднати невідбуту частину стягнення згідно з постановою судді Димитровського міського суду Донецької області від 02 квітня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць 18 (вісімнадцять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: Р. В. Пашкевич