ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/151/25

Провадження № 3/293/105/2025

26 лютого 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглянув адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

11.02.2025 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №112377 від 30.01.2025 з доданими матеріалами відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112377 від 30.01.2025, ОСОБА_1 30.01.2025 близько 14:00 год ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 2008 р.н., а саме неповнолітній не відвідує навчальний заклад без поважних на те причин протягом семестру, чим порушила ст. 150 СК України, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 184 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою визнала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112377 від 30.01.2025, ОСОБА_1 30.01.2025 близько 14:00 год ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 2008 р.н., а саме неповнолітній не відвідує навчальний заклад без поважних на те причин протягом семестру, чим порушила ст. 150 СК України, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 184 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №112377 від 30.01.2025 (а.с.2);

- рапортом інспектора сектору ювенальної превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції В.Сагайдачної від 03.02.2025 (а.с. 3);

- листом-зверненням № 600 від 16.12.2024 директора Головинського вищого професійного училища нерудних технологій до начальника служби у справах дітей Високівської сільської ради про невідвідування навчального закладу без поважних причин ОСОБА_2 з 24.10.2024 (а.с. 4);

- листом-повідомленням від 06.01.2025 №32 директора Головинського вищого професійного училища нерудних технологій до ОСОБА_3 про наявність у її сина ОСОБА_2 академічної заборгованості по 13 предметах теоретичного циклу та виробничого циклу, з цих причин він не може опановувати обрану професію (а.с. 5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.01.2025, в яких вбачається, що її син ОСОБА_2 не хоче відвідувати навчання в даному навчальному закладі, проте вона зобов`язується забезпечити навчання сина (а.с. 6);

- актом обстеження умов проживання від 30.01.2025, де значиться, що для виховання та проживання дитини створені умови, але мати не має впливу на сина ОСОБА_2 (а.с.7);

- копією паспорта ОСОБА_1 та копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с. 8,9)

Частиною 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991року, №789 встановлено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є повністю доведеною.

Водночас, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

Саме визначене судом стягнення суд уважає справедливим, необхідним і достатнім для виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35, 40-1, ч.1 ст.184, ст.ст.280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді попередження.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ЛОСЬ