Справа № 522/465/25
Провадження № 3/522/425/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Ляшко О.П., за участю секретаря судового засідання - Єрьоміної К.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2024 серії ЕПР1 №208627, 30 грудня 2024 року об 11:17 год. водій ОСОБА_1 керував т.з. «Hyundai Sonata LF» д.н.з. НОМЕР_1 не мав обов`язкового протоколу технічного контролю, правопорушення вчинено повторно протягом року постанова ЕНА 1477854 від 19.02.2024 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, чим порушив п. 31 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_1 не визнав свою вину. Суду пояснив, що 30.12.2024 року він потрапив в ДТП та під час перевірки документів поліцейські склали на нього протокол за відсутність протоколу технічного контролю. Однак зазначив, що він орендував автомобіль для власник потреб та не здійснював перевезення пасажирів, тому був впевнений, що відповідний документ не потрібен.

Також, в судовому засіданні надав пояснення свідок ОСОБА_2 , який є представником ТОВ «Орендний бізнес», тобто власника автомобіля, який пояснив, що їх організація надає в оренду автомобілі як для власних потреб так і з метою перевезення пасажирів, тобто з метою отримання прибутку, однак зазначив що відповідно до договору оренди транспортного засобу №19/09 від 19.09.24 укладеним з ОСОБА_1 мета оренди автомобіля для особистих потреб.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Так, диспозицією ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно п.п. 1-2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208627 від 30.12.2024 року; довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1477854 від 19.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 надав копію договору оренди транспортного засобу від 19.09.2024 №19/09, фотокопію схеми місця ДТП, яке сталося 30.12.2024 у м. Одеса, вул. Старосінна, 2, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У порушення зазначених вимог у протоколі не вказано, який саме пункт Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 . Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року Про Правила дорожнього руху, пункт 31 є лише назвою розділу, що стосується технічного стану транспортних засобів та їхнього обладнання.

Також, суд зауважує на тому, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208627 від 30.12.2024 року вбачається, що до протоколу додаються відео 474598 проте зазначені відео не були долучені до протоколу, а суд в свою чергу з урахування принципу безсторонності не вправі самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення.

Окрім цього, у матеріалах справи відсутня копія технічного паспорта транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 на момент складання протоколу. Цей документ є ключовим для визначення характеристик транспортного засобу та його відповідності вимогам законодавства. Більше того, у справі немає жодних доказів, які б свідчили про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , підлягає обов`язковому технічному контролю відповідно до чинних нормативних актів. Відсутність таких документів і доказів унеможливлює повноцінне підтвердження обґрунтованості висунутих обвинувачень.

Суд вкотре звертає увагу, що один лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи доказів.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно дост. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення "поза розумним сумнівом" передбачає, що сукупність обставин, установлених під час судового розгляду, не залишає місця для будь-якого іншого логічного пояснення події, яка розглядається, окрім того, що правопорушення було скоєне, а обвинувачений є винним у цьому. Кожен елемент, важливий для юридичної кваліфікації діяння, має бути переконливо доведений. Це питання вирішується через об`єктивний і неупереджений аналіз допустимих доказів, наданих сторонами, які підтверджують або спростовують ту чи іншу версію подій.

У цьому контексті обов`язок суду всебічно та неупереджено дослідити всі обставини справи означає, що для визнання вини доведеною "поза розумним сумнівом" версія обвинувачення повинна пояснити всі встановлені судом обставини, пов`язані з подією, що розглядається. Суд не має права ігнорувати докази чи обставини, які суперечать версії обвинувачення, лише через їхню невідповідність. Якщо існують обставини, які версія обвинувачення не здатна логічно пояснити, або які вказують на можливість іншої інтерпретації події, це створює підстави для розумного сумніву щодо винуватості особи.

Для дотримання стандарту "поза розумним сумнівом" недостатньо, щоб версія обвинувачення була просто більш імовірною, ніж версія захисту. Потрібно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у версії обвинувачення був усунутий на основі фактів, установлених із допустимих доказів. Єдина версія подій, яка залишається прийнятною для розумної та неупередженої людини для пояснення всіх установлених у суді фактів, це та, що обґрунтовує визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, з протоколу та матеріалів справи неможливо встановити факт наявності порушень, які інкримінуються ОСОБА_1 , а саме повторне протягом року вчинення керування транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви, що стосуються недоведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:1) про накладання адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 2) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 121, 245, 247, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Приморського районного суду м.Одеси протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя О.П. Ляшко