Провадження № 33/824/1468/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кривошей Олександра Юрійовича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, курсанта Київського інституту НГУ, старшого солдата, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії НГУ №224322 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, 19 жовтня 2024 року близько 07 год. 50 хв. під час ранкового огляду курсант з відділення 111 навчальної групи курсу № 32 факультету ЗДБ Київського інституту НГУ, старший солдат ОСОБА_1 був виявлений з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, сповільненість реакції, незв`язне мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці, чим вчинивправопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 17 000,00 грн., що підлягає стягненню у на користь держави; за клопотанням ОСОБА_1 розстрочено сплату штрафу в розмірі 17 000,00 грн. на десять місяців, починаючи з жовтня 2024 року і по липень 2025 року, із сплатою щомісячно 1 700,00 грн.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а винність в його скоєнні доведена в судовому засіданні.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 01 листопада 2024 року, тобто у встановлений законом строк, захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошей О.Ю. через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд помилково прийняв рішення, не у повній мірі з`ясувавши усі фактичні обставини справи, не повністю дослідив і надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, обставинам по справі, поясненню ОСОБА_1 . Копію оскаржуваної постанови він не отримував і в розписці стоїть підпис невідомої особи, у зв`язку з чим суд притягнув його до відповідальності за адміністративне правопорушення, яке останнім вчинено не було, а тому, постанова суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню.

У суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошей О.Ю. подав клопотання про виклик та допит свідків.

Разом з тим, під час судового розгляду справи від зазначених клопотань захисник відмовився.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Кривошей О.Ю., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 19 жовтня 2024 року близько 07 год. 50 хв. під час ранкового огляду курсант з відділення 111 навчальної групи курсу № 32 факультету ЗДБ Київського інституту НГУ, старший солдат ОСОБА_1 був виявлений з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, сповільненість реакції, незв`язне мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці, які кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У той же час, особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не звернула увагу, що виявлення військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини з ознаками наркотичного сп`яніння, за відсутності факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Зазначене формулювання обвинувачення допускається виключно у випадку виявлення у особи ознак, які особа, уповноважена на складання протоколу вважає такими, що відповідають стану наркотичного сп`яніння, однак особа відмовляється пройти огляд на стан такого сп`яніння в установленому законом порядку.

В такому випадку законом встановлено відповідальність саме за відмову від проходження огляду, що є окремим складом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно акту № 27 огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з використанням спеціального технічного засобу та тесту, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння за допомогою тесту для виявлення 5 наркотиків «Sniper 5» партія 085705, результатами огляду на стан сп`яніння позитивний, виявлено амфетамін. З проведеними результатами ОСОБА_1 погодився, про що міститься його підпис.

Також у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 жовтня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані наркотичного (амфетамін) сп`яніння.

У той же час, вказані акт та висновок у даному випадку не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не обвинувачується в появі на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, у протоколі мать бути зазначені кваліфікуючі ознаки вказаного правопорушення, такі як вчинення правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення або вчинення даного правопорушення в умовах особливого періоду.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП, за яке його раніше було піддано адміністративному стягненню протягом року або ж вчинив дане порушення в умовах особливого періоду. Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені дії, які не відповідають диспозиції зазначеної статті.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, місцевий суд не встановив та не зазначив які саме дії, вказані в протоколі та вчинені ОСОБА_1 , утворюють диспозицію зазначеної статті, які обставини, викладені в протоколі, свідчать про необхідність кваліфікації дій особи саме за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При цьому, суд проігнорував, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у перебуванні на території Київського інституту НГУ з ознаками наркотичного сп`яніння, що допускається виключно у разі його відмови пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння та пройшов його, а, відтак, виявлення ознак, що на думку уповноваженої особи, відповідають наркотичному сп`янінню, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, через відсутність як об`єктивної так і суб`єктивної сторони вказаного складу.

З огляду на встановлені обставини справи, особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення мала б у ньому зазначити про появу військовослужбовця, військовозобов`язаного на території військової частини в у стані наркотичного сп`яніння, що було вчинене в умовах особливого періоду.

На зазначене місцевий суд уваги не звернув та визнав ОСОБА_1 винним у діях, які не передбачені диспозицією ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

Отже, місцевий суд визнав особу винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто у вчиненні дій, які не ставились йому у вину та фактично вийшов за межі обвинувачення, яке було викладене в протоколі, перебравши на себе функцію обвинувачення.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08 лютого 2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Зазначене в своїй сукупності дає суду апеляційної інстанції підстави зробити висновок про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а, відтак, постанова суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 247 ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кривошей Олександра Юрійовича задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв