Справа № 308/986/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Стасьо К.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2024 року ЗхРУ № 145753, 09 грудня 2024 року о 23 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом "Група реагування" спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, на відстані 600 метрів до державного кордону, на напрямку 346 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", де під час спроби незаконного перетину Державного кордону України, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову повторювану вимогу старшого прикордонного наряду зупинитись, вдався до втечі, чим порушив вимоги ст. 34 Закону України "Про державну прикордонну службу України" та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

19 лютого 2025 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності подала клопотання, в якому просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби не вчиняв. Працівниками прикордонної служби до нього було застосоване насилля, його погрожували вбити, стріляли та нанесли тілесні ушкодження. При складанні протоколу йому не було роз`яснено прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Підпис у протоколі був проставлений ним під тиском. У матеріалах справи відсутні докази того, ким був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , а також того, що вказана особа мала повноваження здійснювати таку вимогу. У матеріалах справи відсутні докази злісної непокори законній вимозі військовослужбовця.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтримала раніше заявлене нею клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Складанню протоколу про адміністративне правопорушення, повинен передувати процес зібрання доказів, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, особою, яка склала відповідний протокол, надано окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, протокол про затримання, протокол особистого огляду, рапорт, та схему.

Однак, на переконання судді, зазначені докази не свідчать «поза розумним сумнівом» про те, що ОСОБА_1 вчинив інкримноване йому адміністративне правопорушення.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення та протокол про затримання містять тільки опис юридично-значущих ознак адміністративного правопорушення, та підстав для затримання особи, однак не є джерелом фактичних даних, які утворюють склад адміністративне правопорушення чи свідчать про наявність підстав для затримання.

Інформація, яка міститься у складеному та долученому до матеріалів справи рапорті службових осіб прикордонного наряду залежить від волі тільки вказаних службових осіб, а отже не може бути допустимим доказом обставин справи, та не входить до переліку фактичних даних, які можуть бути доказом, згідно з ст. 251 КУпАП.

Список вилучених речей у ОСОБА_1 також не свідчить про вчинення ним діяння, яке передбачене ст. 185-10 КУпАП.

Будь-яких фактичних даних, передбачених у ст. 251 КУпАП, зокрема, фото-, відео-записів, пояснення свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші фактичні дані, які б свідчили про злісну непокору ОСОБА_1 законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, матеріали справи не містять.

До того ж формулювання обвинувачення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про те, яким нормативно-правовим чи підзаконним актом, передбачене право уповноваженої особи Державної прикордонної служби пред`являти вимогу, яка була адресована ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення законності такої вимоги.

Стаття 34 Закону України "Про Державну прикордонну службу", яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення передбачає тільки відповідальність за непокору або опір законним вимогам військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, неправомірне втручання в їх законну діяльність, однак не визначає зміст та поноваження особи пред`являти таку вимогу.

Також необхідно зазначити, що в своїх рішеннях у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії" Європейський суд з прав людини вказав, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зіст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Таким чином, твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не підкріплене жодними іншими, крім самого протоколу, доказами, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, та по своїй суті є припущенням.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення, не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зіст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що органом, який запровадив відносно ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, не доведено наявність в діях останнього події та складу даного адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку, що провадження в справі належить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Беручи до уваги висновок про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева