Дата документу 25.02.2025
Справа № 334/8618/24
Провадження № 3/334/35/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

14.10.2024 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №150086, згідно якого 14.10.2024 року о 00:09 год., в районі будинку №2А по вулиці Щасливій в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Kia Cerato» державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, факт відмови зафіксований на нагрудну камеру поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

У судових засіданнях ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бичківський О.О. заперечили проти обставин, викладених у протоколі, вказавши на те, що фактичне керування автомобілем здійснювала дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про що вона вказувала поліцейським на місці зупинки та що зафіксовано на відеозаписі. Однак, незважаючи на ці пояснення протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейські все одно склали саме щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 увечері 13.10.2024 року у них в гостях знаходилась ОСОБА_3 .. Близько 23:30 год. він разом із дружиною відвезли ОСОБА_3 додому, а на зворотньому шляху їх зупинили працівники поліції. Після того, як автомобіль зупинився ОСОБА_1 помінявся місцями із ОСОБА_2 : він пересів із пасажирського кріслі на місце водія, а вона навпаки пересіла на місце пасажира з місця водія. Вони це зробили, оскільки ОСОБА_2 вживала до цього алкоголь, а сам ОСОБА_1 того вечора пив лише безалкогольне пиво. Від огляду на стан сп`яніння він відмовився, оскільки страждає на цукровий діабет і саме через наслідки цієї хвороби алкотестер показав би позитивний результат.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила покази ОСОБА_1 , зазначивши, що увечері 14.10.2024 року сама вона перебувала за кермом, а вже після зупинки автомобілю вона помінялась місцями із ОСОБА_1 .

Опитаний у судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4 пояснив суду, що після зупинки за кермом сидів саме ОСОБА_1 , жодних рухів, які б свідчили про те, що після зупинки пасажир та водій мінялись місцями він не бачив (не відкривались двері автомобілю, не було руху самого автомобілю).

Відповідальність за правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №150086 від 14.10.2024, направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.10.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідкою адміністративної практики УПП в Запорізькій області про відсутність у ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП, таблицею на особу та відеозаписом.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 14.10.2024 року є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 про те, що за кермом автомобілю перебувала саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Ці твердження є нелогічними та не підтверджуються іншими дослідженими судом доказами. Так, на відеозаписі зафіксовано, що коли поліцейський підходить до автомобілю то за кермом сидить саме ОСОБА_1 , при цьому з моменту зупинки автомобілю до моменту коли поліцейський підійшов до автомобілю пройшло 14 секунд.

Також є абсолютно нелогічним керування автомобілем саме ОСОБА_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння (що підтвердила і в судовому засіданні, і на відеозаписі), при тому, що сам ОСОБА_1 , за його твердженням, не вживав та був тверезим. При цьому незрозумілим стає питання чому ОСОБА_1 у такому випадку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Підсумовуючи суд наголошує на тому факті, що ОСОБА_1 інкримінована саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлені.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а тому суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування строком на 1 рік без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови складає 605,60 гривень.

Керуючись ст. 268, 279, 280, 283 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін