ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/104/25 Справа № 214/54/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі Примак Н.М., за участю захисника адвоката Ямкового В.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Ямкового В.І., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИЛА :

постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення: 23.12.2023 року, о 01 годині 26 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi A4», н/з НОМЕР_1 , рухався біля буд. 42 по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на відеореєстратори 475353, 475359, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Ямкового В.І., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку вказує, що повний текст оскаржуваної постанови суду захисник, отримав вперше 12.11.2024 р., після 17:00 год., а тому вона вважається врученою на наступний робочий день - 13.11.2024 р., а 10-денний строк на її оскарження, обчислюваний з дати вручення повного судового рішення припадає на 23.11.2024 р.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з офіційного Веб-порталу Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувану постанову від 08.11.2024 року, надіслано місцевим судом 12.11.2024 року, забезпечено надання загального доступу 13.11.2024 року. Резолютивна частина вказаного рішення не виносилась. захисник адвокат Ямкового В.І., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу 19.11.2024 року через підсистему «Електроний суд».

На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі захисник адвокат Ямкового В.І., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопоуршення. Вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження. Зазначає, що матеріалами справи не доведено наявність у водія зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення і рапорті. Так, хоча поліцейськими наведено в протоколі та рапорті три з наведених ознак, з матеріалів справи вбачається, що фактично всі вони були відсутні та не підтверджені жодними доказами. Працівник поліції на значній відстані стверджував, що від ОСОБА_1 «чутно добре перегар». При цьому, враховуючи зовнішні фактори твердження поліцейського про вживання ОСОБА_1 алкоголю, є безпідставним.

Звертає увагу, що з наявного в матеріалах справи відеозапису з портативного відеореєстратора працівників патрульної поліції чітко видно, що поведінка ОСОБА_1 адекватна та відповідає обстановці, а тремтіння рук відсутнє, навпаки рухи його тіла адекватні, тремор кінцівок відсутній. При цьому поліцейські геть не перевіряли наявність тремтіння, не пропонували ОСОБА_1 пройти застосовувану в подібних випадках «пробу Ромберга», що являє собою неврологічний тест, за допомогою якого зазвичай оцінюють статичну координацію при підозрі на алкогольне сп`яніння.

Наголошує, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав для зупинки автомобіля, однак ОСОБА_1 зупинено з підстав не наведених у даному переліку. Крім того не проінформовано водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Отже, місцевий суд помилково вважав, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в умовах воєнного стану була законною.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутній наказ коменданта, яким би конкретним поліцейським було надано повноваження щодо перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану; відсутній наказ військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення), яким би визначалися повноваження із забезпечення єдиного управління визначеними силами та засобами Національної поліції зокрема, та координації їх дій під час здійснення заходів особливого режиму. Отже, всі подальші дії працівників поліції були незаконними, а всі складені з порушенням вимог закону процесуальні документи відносно нього не можуть бути допустимими доказами, в тому числі його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стверджує, що встановленим порядком огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачено проходження його як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, тобто включає в себе відмову від проходження обох можливих оглядів, від вчинення двох дій, то за відсутності факту повідомлення про можливість проходження огляду у найближчому закладі охорони здоров`я, об`єктивна сторона відмови від проходження огляду відсутня.

Звертає увагу, що направлення на огляд в закладі охорони здоров`я поліцейськими взагалі не виписувалося, тим самим ОСОБА_1 позбавили права на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, ані сам спеціальний технічний засіб, ані сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки водію не пред`являлися.

Наголошує, що працівниками поліції ОСОБА_1 введено в оману щодо неможливості проходження огляду в закладі охорони здоров`я та невиконання поліцейськими обов`язку щодо доставки водія до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Зауважує, що при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу було зазначено два райони (Саксаганський, а зверху написано ОСОБА_2 ) у графі щодо місця проживання, крім того, під час заповнення протоколу відео з бодікамер працівників поліції було вимкнено (clip-6.mp4 (10:36)), а тому перевірити факт внесення додаткових відомостей неможливо. Вказане є порушення вимог Інструкції.

Вказує, що при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу не було забезпечено право ОСОБА_1 скористатися правничою допомогою адвоката.

Стверджує, що долучені до матеріалів справи як доказ відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не можна визнати допустимими та недостовірними, оскільки відеозапис міститься на DVD диску складається з декільком окремих файлів, і має кілька окремих коригованих частин, тобто не вівся безперервно і міститься на диску не в повному обсязі, як то вимагає Інструкція №1026.

Наголошує, що місцевий суд не врахував відсутність в матеріалах справи допустимих, достатніх та достовірних доказів вини ОСОБА_1 , незабезпечення поліцейськими проведення медичного огляду, не прийняв до уваги положення ч. 5 ст. 266 КУпАП щодо недійсності огляду, проведеного з порушеннями, та положення ч. 3 ст. 62 Конституції України щодо того, що усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всебічно розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, як встановлено судом апеляційної інстанції, Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до винесеної постанови, не встановлено всіх обставин справи, а лише наявне посилання на протокол про адміністративне правопорушення. В своїй описовій частині, судом першої інстанції фактично не встановлені обставини справи, не досліджено факт адміністративного правопорушення, не зазначено про наявність чи відсутність ознак вказаного правопорушення, більш того взагалі не досліджено письмові докази, місцевий суд під час розгляду справи лише дослідив відеозапис поліцейських, про що зазначив в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи зазначені обставини, наявні підстави для скасування судового рішення у зв`язку з порушенням вимог процесуального закону.

Переглядаючи судове рішення апеляційним судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 639160 від 23.12.2023 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 23.12.2023 року; рапорт інспектора взводу 2 роти 1 батальйону ППП у м. Кривий Ріг, відповідно до якого 23.12.2023 року приблизно о 01-26 годині зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння водій відмовився, про що складено протокол; відеозапис поліцейських відповідно до якого, під час спілкування із водієм ОСОБА_1 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння, останній після тривалого спілкування із третіми особами за допомогою телефонного дзвінка на питання поліцейського чи буде він проходити «освідчення» відповів відмовою, в подальшому ОСОБА_1 роз`яснені права та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, останньому роз`яснено, що за відмову від проходження огляду передбачена адміністративна відповідальність та ще раз запропоновано пройти «освідчення», на що водій також відповів відмовою, внаслідок чого щодо ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за порушення п.2.5 ПДР України.

Апеляційний суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки останній отримував консультацію за допомогою телефонних дзвінків та останньому роз`яснені його права, в тому числі право на правову допомогу.

Відеозапис поліцейських є належним та допустимим доказом, оскільки на ньому послідовно та логічно зафіксований весь перебіг подій, який дає змогу встановити всі фактичні обставини.

Відповідно до ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до п.п. 6-7 Розділу І Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції був зобов`язаний запропонувати останньому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 жодного разу не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушено вищенаведені вимоги Закону.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 23.12.2023 року, яке міститься в матеріалах справи, виписане о 02-00 годині, однак відповідно до відеозапису у вказаний час направлення не виписувалось та ОСОБА_1 не запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, ні в зазначений час, ні в інший час за період проведення огляду та спілкування із поліцейськими.

За наведених вище обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із порушенням інспектором поліції порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги не могли слугувати підставою для скасування судового рішення, зокрема апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинений відповідно до вимог закону в період дії воєнного стану, оскільки останній рухався у комендантську годину. Крім того, виявлення ознак сп`яніння є суб`єктивною думкою інспектора поліції, в результаті спілкування із водієм, яке є підставою для подальшого пропонування проходження огляду для спростування або підтвердження стану алкогольного сп`яніння, при цьому норми діючого КУпАП та Інструкції не вимагають проведення окремого огляду для встановлення саме ознак сп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає порушень вимог ст. 256 КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній не містить виправлень, а тому доводи захисника, щодо дописування іншої назви районну не заслуговує на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА :

поновити строк захиснику адвокату Ямковому В.І., діючому в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на апеляційне оскарження Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ямкового В.І., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина СВІЯГІНА