Справа № 489/903/25
Провадження № 3/489/667/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

25 лютого 2025 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, з участю прокурора Ярош Н.С., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 7 від 05.02.2025, наказом начальника УДМС України в Миколаївській області від 16.10.2018 №203/03 ОСОБА_1 призначена на посаду провідного спеціаліста Інгульського районного відділу у місті Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, зі збереженням 9 рангу державного службовця.

Наказом начальника УДМС України в Миколаївській області від 15.09.2021 №207/03, ОСОБА_1 з 16.09.2021 переведена на посаду головного спеціаліста Інгульського відділу у місті Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, зі збереженням 9 рангу державного службовця.

Присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняла 12.07.2017.

Згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста Інгульського відділу у місті Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, належала до суб`єктів декларування.

За наказом начальника УДМС України в Миколаївській області від 07.12.2023 №274/03, ОСОБА_1 з 08.12.2023 звільнена з посади головного спеціаліста Інгульського відділу у місті Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, за власним бажанням.

За результатами огляду Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 , всупереч положенням абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», припиняючи діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: після звільнення з посади головного спеціаліста Інгульського відділу в місті Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, 25.01.2024, при строку її подання до 07.01.2024.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді підтвердила факт несвоєчасного подання декларації при звільненні, а також зазначила, що не мала технічної можливості для вчасного подання декларації. Об`єктивних причин для невчасного подання декларації в неї не було.

При розгляді справи в суді прокурор зробив висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки остання несвоєчасно подала декларацію при припиненні діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. У зв`язку з цим, з урахуванням визнання особою вини, вважав доцільним призначити штраф в мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи (пояснення ОСОБА_1 ; скрін-шот відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій щодо подачі декларацій на ім`я ОСОБА_1 ; копію паспорту та РНОКПП на ім.я ОСОБА_1 ; копію наказу 203/03 від 16.10.2018; копію наказу №207/03 від 15.09.2021; копію наказу №274/03 від 07.12.2023; копія розписки про ознайомлення ОСОБА_1 з обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби; копія присяги державного службовця ОСОБА_1 від 12.07.2017; копію наказу №54 від 01.07.2021; копію Положення про Інгульський відділ у місті Миколаєві УДМС України в Миколаївській області; копія посадової інструкції головного спеціаліста Інгульського відділу УДМС в Миколаївській області; копію довідок АТ КБ «ПриватБанк» про надання електронних довірчих послуг ОСОБА_1 ; копію листа Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій НАЗК від 06.08.2024 №47-10/57403-24), суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» (в редакції Закону №3384-ІХ від 20.09.2023), особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1, підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: державні службовці.

На підставі вказаних нормативних актів, ОСОБА_1 , яка 08.12.2023 припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, була зобов`язана подати електронну декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, до 07.01.2024 включно.

Згідно з відомостями веб-сайта НАЗК (Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), вбачається, що ОСОБА_1 подала декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, 25.01.2024.

Із зобов`язання, підписаного ОСОБА_1 23.06.2017, остання вивчила Закон України «Про запобігання корупції» та зобов`язується дотримуватися вимог вказаного Закону.

При цьому, в судовому засіданні не встановлено наявності поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні у визначений законом строк, оскільки останньою не було надано судді будь-яких належних та допустимих доказів про неможливість нею своєчасно подати вказану декларацію через перебування на лікуванні чи з інших поважних причин. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 мала достатньо часу для подання після звільнення з державної служби, тобто після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки вона, при звільненні з посади головного спеціаліста Інгульського відділу у місті Миколаєві УДМС України в Миколаївській області та належачи до суб`єктів декларування, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, після припинення 08.12.2023 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення є триваючим та було закінчене 25.01.2024 в день подання нею декларації при звільненні і виявлене 05.02.2025, а відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, що вказує на те, що з дня вчинення та виявлення інкримінованого особі порушення не спливли строки накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення правопорушення, визнання нею своєї вини, а також враховуючи позицію прокурора щодо можливості призначення їй адміністративного стягнення в мінімальному розмірі, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, що передбачає відповідальність за дане порушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Миколаїв /Інгульський р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА0014482).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко