КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Федоровим Дмитром Сергійовичем на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №153710 18.10.2024 приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 16, керувала транспортним засобом «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2024 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , через свого адвоката подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення суддею першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що протокол містить помилки та неточності, а отже не може бути належним доказом та доводити вину сторони, крім того, зазначає, що водій транспортного засобу, який відмовився від огляду на місці зупинки направляється поліцейськими для проходження огляду до закладу охорони здоров`я, однак у даній ситуації ОСОБА_1 не відмовилася від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, більше того, їй ніхто не пропонував пройти огляд у закладі охорони здоров`я та не вручав копії направлення для проходження такого огляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Федоров Д.С. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Федорова Д.С., поліцейського УПП у м. Києві Барчука О.С., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення від 18.10.2024 серії ЕПР1 № 153710, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2024 та відеозапис з нагрудної камери відеоспостереження, долучений інспектором патрульної поліції до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №153710 від 18.10.2024 складений відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням передбаченої процедури фіксації адміністративного правопорушення, визначеної Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що протокол містить помилки та неточності, не приймаються до уваги судом, адже дрібні помилки в протоколі (описки, технічні неточності) самі по собі не є підставою для визнання його недійсним, якщо вони не впливають на встановлення обставин справи.

Крім того, ОСОБА_1 ознайомилася зі змістом протоколу у день його складання, що підтверджує її підпис, однак не висловила заперечень щодо викладених у ньому обставин.

Доводи про те, що працівниками поліції не було направлено особу до закладу охорони здоров`я спростовуються відеозаписами із нагрудної камери працівників патрульної поліції з якого вбачається, що працівники патрульної поліції пропонували пройти огляд у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 відмовилася від проходження будь-якого огляду, крім того, остання не заперечувала той факт, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Під час перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі сторони захисту щодо порушення працівниками поліції вимог статті 268 КУпАП, судом апеляційної інстанції повторно досліджені наявні докази у справі, а також опитаний працівник поліції, який складав протокол Барчук О.С .

Так, інспектор УПП у м. Києві Барчук О.С. пояснив, що його екіпаж зупинив автомобіль, у якому за кермом перебувала ОСОБА_1 , та підтвердив факт, що транспортний засіб був у русі. Він також зазначив, що ОСОБА_1 повністю відмовилася проходити будь-який огляд - як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Крім того, інспектор наголосив, що працівники поліції неодноразово пропонували їй пройти огляд у встановленому законом порядку та попереджали про наслідки відмови. Відеозаписи з нагрудних камер поліцейських підтверджують ці обставини, що спростовує твердження апелянта про ненадання їй такої можливості.

Таким чином поведінка скаржника розцінюється як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Судом враховується те, що, згідно рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водій, реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі і згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Федоровим Дмитром Сергійовичем залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду