Справа №: 307/5465/24
Провадження № 3/307/2492/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 та ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановила:

ОСОБА_1 30 листопада 2024 року о 12 год. 50 хв., порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, а саме, на західній околиці населеного пункту Солотвино, на напрямку 285 прикордонного знаку (територія Солотвинської територіальної громади Тячівського району Закарпатської області), в межах прикордонної смуги на відстані 1500 метрів до лінії державного кордону, який рухався у бік державного кордону з ціллю потрапити на територію Румунії, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) спільно з офіцером оперативно розшукової групи, за спробу незаконного перетину Державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 30 листопада 2024 року о 12 год. 50 хв., порушив вимоги ч.2 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, а саме, на західній околиці населеного пункту Солотвино, на напрямку 285 прикордонного знаку (територія Солотвинської територіальної громади Тячівського району Закарпатської області), в межах прикордонної смуги на відстані 1500 метрів до лінії державного кордону, який рухався у бік державного кордону з ціллю потрапити на територію Румунії, під час виявлення відкрито відмовився надати для перевірки документи, які посвідчуюють особу та при затриманні чинив опір військовослужбовцю ДПС України ОСОБА_2 , який виконував наказ про охорону державного кордону, виконуючи обов`язки старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), чим вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служи України під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з державною охороною кордону, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 19 грудня 2024 року, справи призначено до розгляду на 20 грудня 2024 року та викликано ОСОБА_1 за номером телефону, вказаному у заяві на отримання електронних повісток, в якій наявний його підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

20 грудня 2024 року, ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, у зв`язку із чим судовий розгляд відкладено на 28 січня 2025 року на викликано ОСОБА_1 за допомогою судової повістки, надісланої за адресою вказаною у протоколах про адміністративні правопорушення від 01 грудня 2024 року та за номером телефону, вказаному ним у заяві.

28 січня 2025 року, ОСОБА_1 не прибув на розгляд справи, у зв`язку із чим судовий розгляд неодноразово було відкладено, востаннє на 21 лютого 2025 року та 25 лютого 2025 року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення, у судове засідання 25 лютого 2025 року не прибув, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і тому, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу розглянуто під час його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із протоколів про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2024 року видно, що ОСОБА_1 30 листопада 2024 року о 12 год. 50 хв., порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, а саме, на західній околиці населеного пункту Солотвино, на напрямку 285 прикордонного знаку (територія Солотвинської територіальної громади Тячівського району Закарпатської області), в межах прикордонної смуги на відстані 1500 метрів до лінії державного кордону, який рухався у бік державного кордону з ціллю потрапити на територію Румунії, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) спільно з офіцером оперативно розшукової групи, за спробу незаконного перетину Державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України та порушив вимоги ч.2 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, а саме, під час виявлення відкрито відмовився надати для перевірки документи, які посвідчуюють особу та при затриманні чинив опір військовослужбовцю ДПС України ОСОБА_2 , який виконував наказ про охорону державного кордону, виконуючи обов`язки старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), чим вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служи України під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з державною охороною кордону (а. с. 1).

Із протоколів про адміністративне затримання від 30 листопада 2024 року відомо, що ОСОБА_1 був затриманий о 12 год. 50 хв. 30 листопада 2024 року на строк до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення (а. с. 2).

Згідно з протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 30 листопада 2024 року, під час огляду речей у ОСОБА_1 виявлено та вилучено: паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, банківські картки, мобільний телефон, павербанк та грошові кошти. (а. с. 3).

Згідно письмових пояснень інспектора прикордонної служби 2 категорії- дозиметриста відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), ОСОБА_3 , відомо, що він виконував наказ про охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», з метою виявлення та припинення порушень, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України. На східній околиці населеного пункту селища Солотвино, 30 листопада 2024 року о 12 год. 50 хв., на відстані близько 1 500 метрів до лінії державного кордону, на напрямку № 285 прикордонного знаку, було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який на неодноразово повторювану законну вимогу пред?явити документи, які посвідчують особу та військово-обліковий документ відповів відмовою, чим вчинив злісну непокору. Також слідував в напрямку державного кордону, з усних пояснень стало відомо, що намагався здійснити незаконне перетинання кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску (а. с. 4).

Винуватість ОСОБА_1 у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України та у злісній непокорі законним вимогам працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, доведена протоколами про адміністративні правопорушення від 01 грудня 2024 року, протоколами про адміністративне затримання від 30 листопада 2024 року, протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, інформацією на особу, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , фотокопією паспортів та іншими документами, які є у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 204-1 та ч.1 ст. 185-10 КУпАП, і на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти штраф у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас