Справа № 162/157/25
Провадження № 3/162/136/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До Любешівського районного суду Волинської області надійшли вищевказані матеріали справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 , будучи суб`єктом декларування, після звільнення з посади головного спеціаліста Любешівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим порушив вимоги частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Любешівського районного суду Волинської області № 162/157/25 (провадження 3/162/136/2025) від 24.02.2025 судді Савичу Андрію Степановичу передано на розгляд справу стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддею Савичем А.С. заявлено самовідвід, який умотивовано тим, що ОСОБА_2 є сином судді Любешівського районного суду Волинської області у відставці ОСОБА_3 , з яким суддя Савич А.С. тривалий час знайомий, між ними склалися дружні взаємини. Ці обставини можуть викликати сумніви у неупередженості судді при розгляді справи.

Вирішуючи заяву судді про самовідвід, суд доходить такого висновку.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів визначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

У рішенні Європейського з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02, рішення від 09.11.2006, пункти 49, 50, 52) виокремлено критерії безсторонності суду відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. Наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вказані у заяві про самовідвід обставини дійсно можуть викликати об`єктивні сумніви у неупередженості судді Савича А.С. при розгляді справи за ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 , а тому заяву судді про самовідвід вважаю обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 280 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Савича Андрія Степановича у розгляді справи № 162/157/25 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_2 - задовольнити.

Справу № 162/157/25 стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - передати у канцелярію Любешівського районного суду Волинської області для її повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич