БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/75/25
Справа № 356/100/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 22.08.1996, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235255 від 31.01.2025 водій ОСОБА_1 о 18 годині 00 хвилин 31.01.2025 в м. Березань, по вул. Привокзальна, 11, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду в протоколі пропустили на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецприладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився на нагрудну бодікамер, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.03.2024 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно сів за кермо випившим, бо дружина попросила забрати її. Від проведення огляду на стан сп`яніння відмовився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Згідно з п.п. 1.3, 1.9 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відмова від проходження відповідного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вказане, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вина останнього у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що повністю узгоджуються між собою в сукупності та не викликають сумніву в їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235255 від 31.01.2025 (а.с.1), рапортом поліцейського з РПП СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області Шумія Є. від 31.01.2025, відповідно до якого 31.01.2025 близько 18 год. 00 хв. під час патрулювання в м. Березань по вул. Привокзальна, 11 за порушення правил ПДР був зупинений автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 ; під час перевірки документів в останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння та водію було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою спецприладу «Драгер» та в медичному закладі, на що водій відмовився на нагрудну бодікамеру (а.с.11), направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.01.2025, від проходження медичного огляду водій відмовився (а.с.8),.

Згідно відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення, в ОСОБА_1 в порядку ст. 265-1 КУпАП посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався; 31.01.2025 інспектором СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області Левченком О. Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3978513 від 31.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування ним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування (а.с.1-3).

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31.01.2025, автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_3 , був тимчасово затриманий та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Семенівка, вул. Піщана, 15 (а.с.10).

Постановою Березанського міського суду Київської області від 04.04.2024 (справа № 356/28/24), що набрала законної сили 01.05.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ним 12.01.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.4-7).

Відповідно до диску відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому об`єктивно зафіксовано, як ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в найближчому медичному закладі відмовився, при цьому вимога працівника поліції щодо проходження огляду була озвучена декілька разів та була зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 - чіткою, однозначною та такою, що не викликає сумнівів (відрізок часу 02:36-02:54, 03:36-03:45, 04:09-04:16, 04:37-04:46 файлу «130-1 31.01» на диску).

Також з відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено суть правопорушення та повідомлено, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на нього буде складено протокол (відрізок часу 04:47-04:56 файлу «130-1 31.01» на диску).

Дії працівників поліції при цьому ОСОБА_1 не оспорював, з будь-якими заявами чи клопотаннями не звертався.

Під час з`ясування обставин адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та пояснював щодо обставин порушення ним ПДР, а саме що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, оскільки обминав перешкоду, що також підтвердила присутня на місці події жінка (відрізок часу 03:17-03:32 файлу «130-1 31.01» на диску).

Крім того, в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 визнав, що він випив (відрізок часу 03:46-03:48, 04:12-04:14 файлу «130-1 31.01» на диску).

Протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності ОСОБА_1 , під час складання протоколу працівниками поліції в порядку ст. 256 КУпАП йому роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також суть вчиненого правопорушення, відповідно до пояснень ОСОБА_1 у протоколі по суті порушення, останній згоден (а.с.1).

Вся подія зафіксована технічними засобами відеозапису, що є достатніми для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а зафіксовані на них події мають чітку і логічну послідовність, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, і у суду відсутні сумніви у їх достовірності.

Зазначені вище відеозаписи є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази отримано уповноваженою посадовою особою у відповідності до положень частини 2 статті 266 КУпАП, що передбачає застосування поліцейським технічних засобів відеозапису під час проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Дії працівників поліції в даній ситуації є такими, що відповідають вимогам Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та вчинені в межах покладених на них повноважень.

Отже, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі.

Разом з тим, відповідно до вимог КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону узгоджуються з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини «Малофеєв проти Росії», де зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принцип рівності сторін процесу.

Тлумачення змісту диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП вказує, що кваліфікуючою ознакою даного правопорушення є повторність вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, протягом року.

Відраховувати «повторність» слід саме з дати вчинення особою першого правопорушення, за яке на неї накладено адміністративне стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, попереднє правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого постановою Березанського міського суду Київської області від 04.04.2024 в справі № 356/28/24 ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення, було вчинене останнім 12.01.2024, отже, з моменту його вчинення до події даного адміністративного правопорушення, яке мало місце 31.01.2025, пройшло більше року.

За встановлених обставин, в діях ОСОБА_1 відсутня ознака повторності вчинення однорідного правопорушення, однак встановлено факт керування автомобілем та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від кримінального полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, поширюється й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011, заява №16347/02).

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, з огляду на каральну мету стягнень, передбачених санкціями статей КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Перекваліфікація дій в даному випадку не порушує права ОСОБА_1 , не погіршує його становище та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих у протоколі, оскільки суть правопорушення у протоколі викладена у відповідності із ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають усталеній та послідовній юридичній практиці, що склалась у цій сфері, та неодноразово застосовувалась судами апеляційної інстанції, рішення яких є остаточними в даній категорії справ, зокрема, в постановах від 03.02.2025 у справі № 372/4725/24, від 27.01.2025 у справі № 369/17768/24, від 17.06.2024 у справі № 760/2571/24, від 17.02.2023 у справі № 760/2571/24, від 10.08.2023 у справі № 289/2473/22, від 15.09.2023 у справі № 758/3528/23, від 13.02.2023 у справі № 369/1495/22.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вину визнав, його майновий стан, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження»

Суддя: І. О. Капшученко