Справа № 747/554/24
Провадження№ 3/747/7/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Талалаївка матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2024 року в 21 год 14 хв в селищі Талалаївка на вул Садова, 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що засвідчує висновок медичного огляду № 209 КНП «Прилуцька центральна міська лікарня». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і суду показав, що в той він автомобілем не керував, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння. За кермом перебувала ОСОБА_2 , яка, коли побачила позаду працівників поліції, зупинила автомобіль, вийшла, забрала сумку з пасажирського сидіння і пішла, сказавши, що їй не потрібні проблеми, а сам він перебував на пасажирському сидінні, коли до нього підійшли працівники поліції. Про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, він не заперечував, але вони бачили, що за кермом він не сидів, а сидів збоку.

Захисник Шелудько Є.В. в судовому засіданні просив суд закрити провадженя по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , будучи пасажиром автомобіля, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП, доказів того, що він керував автомобілем, працівниками поліції не надано. Таким чином, відсутні як подія так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, доданий працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення. З оглянутого відеозапису вбачається, що 22.09.2024 року в 21:14:01 год працівники поліції їдуть за автомобілем білого кольору «Фургон», і автомобіль попереду звернув праворуч. Далі в 21:14:11 год зафіксовано вже стоячий за рогом автомобіль і від пасажирського сидіння відходить вперед особа жіночої статі. В 21:14:30 год до автомобіля підходять працівники поліції, ОСОБА_1 перебуває на пасажирському сидінні. Інші відеофайли, які знаходяться на диску, не співпадають з часом, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме 21 год 14 хв, тому суд вважає їх неналежними доказами і не кладе в основу постанови, оскільки на них зазначено час від 21:40 хв. Крім того, факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 на даних відеофайлах також не зафіксований. Працівник Прилуцького РВП, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський ОСОБА_3 викликався в судове засідання для надання пояснень з приводу складання протоколу та причини розбіжності в часі відеозапису, але, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 22 вересня 2024 року у вечірній час її попросив ОСОБА_1 відвезти його додому, оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вона його забирала від кафе «Маестро» на вул Робітнича в селищі Талалаївка, сиділа за кермом його двомісного автомобіля, ОСОБА_5 сидів збоку на пасажирському сидінні. Під час руху на вул ОСОБА_6 вона побачила, що за ними рухаються працівники поліції, тому, повернувши на вул Садову, зразу за рогом зупинила автомобіль, вийшла з автомобіля, забрала свою сумку, що була у ОСОБА_1 в руках і пішла додому, сказавши ОСОБА_5 , щоб свої проблеми він вирішував сам, той залишався сидіти на пасажирському сидінні, коли вона пішла.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 22 вересня 2024 року у вечірній час їй зателефонувала її подруга ОСОБА_4 та повідомила, що вона підвозила ОСОБА_1 додому від кафе, за ними їхали працівники поліції, вона злякалась, вийшла з машини, і пішла.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, відеозапис, що міститься на долученому до протоколу диску, приходить до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. По-перше, суд розглядає справу лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, коли в протоколі зазначено час скоєння адміністративного правопорушення, то розглядаються дії особи саме в час, зазначений в протоколі. По-друге, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, як це передбачає ст. 251 КУпАП.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у справі № 216/5226/16-а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також визначає спеціального суб`єкта водія транспортного засобу. Водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі, як це встановлено п. 1.10 ПДР.

Пунктом 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» визначено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 404/4467/16-а зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Розглядаючи справу, суд виходить із того, що під керуванням транспортним засобом розуміється умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Обставина керування особою транспортним засобом обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи долучені докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 672392 від 23.09.2024 року, DVD диск з відеофайлами, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновок № 209 КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», копія постанови серії ЕНА № 3310524від 23.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, довідка начальника САП Прилуцького РВП від 25.09.2024 про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора автомобіля починається в 21:14:01 год і закінчується в 21:14:30, тобто тривалістю 29 секунд, і не фіксує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Також не було встановлено зазначеного факту і в ході судового розгляду. Таким чином, будь-яких належних доказів, зокрема долученим до протоколу відеозаписом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та його зупинення працівниками поліції саме під час руху транспортного засобу, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наведене у своїй сукупності вказує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі. Відсутність у справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить обов`язкової складової - об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020 року по справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи». Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За таких обставин суд приходить до висновку, що всі сумніви щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення необхідно тлумачити на його користь.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Виходячи із вищезазначеного суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - протокол та додатки до нього не містять достатніх доказів цього, не знайшло своє підтвердження даного факту і в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 268, 269, 272, 283, 285, 287-289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко