Провадження № 3/953/33/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м.Харкова Кононенко Т.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198306 від 17.12.2024, вбачається, що 17.12.2024 року о 06 годині 39 хвилин в м. Харкові по вул. Барабашова, 44, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі КНП ХОРОНД на вул. Шевченка, 26, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 09.01.2025, 06.02.2025, 20.02.2025 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу його проживання вказану у матеріалах справи та викликався через оголошення. 20.02.2025 надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відрядженні.

Суд звертає увагу, що попередні судові засіданні були відкладені за клопотанням захисника адвоката Мікуліна Д.М.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, не належить до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає.

Суд, дослідивши докази по справі, доходить висновку про наявність в діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її відповідно до закону, забезпечення виконання винесеної постанови.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198306 від 17.12.2024 року, направленням на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, фактичними даними, що містяться на диску з відеоматеріалом, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена

ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 підписав протокол без зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 198306 від 17.12.2024 відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам II, IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Даних, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надано та не спростовано зміст протоколу та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суддя прийшов висновку про те, що вони дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у присутності двох свідків.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною перша статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника щодо закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення є безпідставними з огляду на таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пункту 2 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить, що у разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння співробітниками поліції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Суду зазначає, що законодавцем не встановлено жодної вимоги до працівників поліції надавати докази на підтвердження виявлених ознак алкогольного сп`яніння. Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння. Заперечення стороною захисту встановлених у водія уповноваженою особою ознак алкогольного сп`яніння, як на окрему підставу для закриття провадження у справі, є невмотивованими.

Отже, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і належним чином зафіксована працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, матеріали відеозапису долучені до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

Твердження захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 спеціальної юридичної освіти та те, що останній поспішав на Південний вокзал зустрічати дружину, не спростовують висновків суду.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про те, що рапорт, який міститься в матеріалах справи, не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення є неспроможними, оскільки самі по собі відомості, викладені в рапорті, не підтверджують вину ОСОБА_1 , а оцінюються судом в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

Доводи щодо примушування працівниками поліції до проходження огляду ОСОБА_2 взагалі не відносяться до правопрушення вчиненного ОСОБА_1 .

Аналізуючи доводи сторони захисту про неналежність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Будь-яких суперечностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП, а отже є належним та допустимим.

Інші доводи, зокрема про те, що не були залучені свідки, суд вважає необгрунтовани оскільки, якщо огляд водія, а так само відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована на технічні засоби відеозапису, то наявність двох свідків для фіксування огляду або відмови від огляду не є обов`язковою,- таким чином порушення, на які посилається захисник, при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення не встановлено.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Суд зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

В порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 130, 283, 284 КУпАП, суд -

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Т.О.Кононенко