18.02.25
Справа №635/5248/24
Провадження № 3/635/191/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Березовська І.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №014615 від 09 травня 2024 року, ОСОБА_1 09 травня 2024 року о 14 годині 15 хвилини в смт Безлюдівка Харківського району Харківської області, вул. Зміївська, буд. 98, керував транспортним засобом ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: притуплена координація рухів, млявість, тремтіння кінцівок рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення та пояснив, що 09 травня 2024 року перебував в смт Безлюдівка Харківського району Харківської області, вул. Зміївська разом з ОСОБА_2 , якого проводжав на автобус. Під час очікування автобусу до них підійшли співробітники поліції,які повідомили йому, що його автомобіль здійснив зупинку з порушенням ПДР України перед знаком пішохідного переходу. Він намагався пояснити співробітникам поліції,що привіз на автобус ОСОБА_2 , якому після поранення ноги важко пересуватися, а зупинитися в іншому місці ближче до зупинки автобусу не було можливості, оскільки там були припарковані інші автомобілі. Незважаючи на його пояснення, працівник поліції повідомив йому, що складе відносно нього постанову за порушення правил зупинки на пішохідному переході. Під час складання постанови за порушення правил зупинки працівник поліції запитав його чи поїде він до лікарні, на що він відмовився, оскільки не зрозумів чому він має їхати до лікарні. При цьому на його питання про те з якою метою працівники поліції пропонують йому проїхати до лікарні, відповіді не отримав. Після складання постанови, працівник поліції повідомив, що притягнув його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення правил зупинки, після чого відав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та відпустив. Про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП він дізнався лише восени 2024 року, коли інші працівники поліції перевіряли його по базі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Рудик І.І. просив провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому зазначив,що працівники поліції не дотримались процедури огляду на стан вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, не повідомили про наявність у нього ознак перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не запропонували у встановлений спосіб пройти огляд на вживання таких лікарських препаратів в медичному закладі та взагалі не роз`яснили підстави для огляду, а лише запропонували прослідувати до закладу охорони здоров`я. Крім того, під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки не повідомили про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, не ознайомили з його змістом, не відсторонили від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом,що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння або вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ч.ч.2, 5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно із п. 4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Таким чином, як убачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №014615 від 09 травня 2024 року, ОСОБА_1 09 травня 2024 року о 14 годині 15 хвилини в смт Безлюдівка Харківського району Харківської області, вул. Зміївська, буд. 98, керував транспортним засобом ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: притуплена координація рухів, млявість, тремтіння кінцівок рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, водій ОСОБА_1 відмовився

В графі до протоколу зазначено, що до протоколу додається рапорт, направлення, відеозапис.

Дослідивши в судовому засіданні наданий відеозапис з портативного відеореєстратора, судом встановлено, що на ньому зафіксована процедура складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Під час складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП працівник поліції пропонує ОСОБА_1 прослідувати до закладу охорони здоров`я. При цьому працівник поліції не повідомляє ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не роз`яснює підстави для такого огляду в закладі охорони здоров`я, а лише пропонує прослідувати до закладу охорони здоров`я та повідомляє, що втретє пропонує пройти такий огляд. ОСОБА_1 відмовляється прослідувати до закладу охорони здоров`я, запитує у працівника поліції з якою метою він має слідувати до лікарні, на що відповіді не отримує. Після чого працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та повертають йому посвідчення водія. ОСОБА_1 з дозволу працівника поліції залишає місце події на власному автомобілі.

Відтак, із досліджуваного судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 працівники поліції не повідомляли про виявлені у нього ознаки перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не пропонували у зв`язку з цим у встановлений законом спосіб пройти огляд на стан вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не роз`яснювали, що за відмову від проходження медичного огляду відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Більш того, на досліджуваному відеозапису взагалі не зафіксовано,що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130КУпАП, не зафіксовано процедуру складання такого протоколу про адміністративне правопорушення, оголошення його змісту ОСОБА_1 , відсторонення останнього від керування транспортним засобом. Із перебігу подій на відеозапису вбачається, що працівники поліції лише винесли постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, про що повідомили останнього, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності ОСОБА_1 не складався.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП працівники поліції не складали, про виявлені у ОСОБА_1 ознаки перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не повідомляли, лише запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я, проте не повідомили з якою метою. Також працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 ,що відносно нього буде складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відтак доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_1 не пропонували у встановлений спосіб пройти огляд на вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та не складали в його присутності протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

За вказаних обставин, матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я для визначення стану перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 253 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 ч.1 п.1, 248, 251,252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Повний текс постанови складений та підписаний 20 лютого 2025 року.

Суддя І.В.Березовська