ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/140/25 Справа № 215/4239/24 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., за участю захисника Щербаня В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Щербаня В.С., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити за давністю накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 13.06.2024 о 14.45 год. у місті Кривому Розі на перехресті вул..Арсентьєва та вул..Пляжна водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Пежо 206» р.н. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час зміни напрямку руху не переконався що це буде безпечно, здійснив обгін ТЗ «Івеко» р.н. НОМЕР_2 , який рухався попереду з увімкненим сигналом повороту та на перехресті здійснив зіткнення. Внаслідок порушення ОСОБА_1 п.2.3. «б»; 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху України автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

На зазначену постанову захисник адвокат Щербань В.С., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що повістку про призначення справи на 12.11.2024 року він не отримував, тому не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні. Вказані обставини порушили право ОСОБА_1 , бути присутнім у судовому засіданні та надавати пояснення. Крім того, місцевий суд безпідставно послався на показання ОСОБА_1 , оскільки участі у судовому засіданні він не приймав, відповідно до журналу судового засідання, участь приймав лише представник потерпілого.

Наголошує, що суд перебрав на себе роль обвинувачення та вийшов за рамки протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколі зазначено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3б, п.10.1, п.1.43 ПДР України. У викладі обставин, які встановлені судом, зазначено п. 2.3б, п.10.1, п.14.3 ПДР України. При цьому, мотивуючи наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , суд послався п.14.6 ПДР України, який інкримінований останньому не був.

Наголошує, що місцевим судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 рухався в умовній лівій смузі (так як смуги для руху в одному напрямку не були розділені будь якою дорожньою розміткою), а в правій смузі від мене рухався автомобіль Iveko. Коли обидва транспортні засоби зрівнялися автомобіль марки Iveko раптово виїхав на смугу руху ОСОБА_1 , з метою як дізнався пізніше виконати маневр повороту. При цьому автомобіль Iveko не зайняв крайнє положення на проїжджій частині дороги перед виконанням маневру повороту та не впевнився, що в смузі на яку він повертає відсутні інші транспортні засоби, яким він може створити перешкоду чи небезпеку для руху. Виявивши небезпеку для руху ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування з одночасним відворотом керма вліво, з метою запобігти зіткненню транспортних засобів, однак у зв`язку із тим, що в момент виявлення небезпеки для руху відстань між нами була мінімальною, та наші транспортні засоби зрівнялися відбувся контакт лівим кутом автомобіля «Iveko» в праву бокову частину мого автомобіля. Зіткнення як зазначено в схемі ДТП відбулося по середині дороги на відстані 5,5 метрів від правого краю дороги. Таким чином водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги пунктів 10.1,10.4 ПДР України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів захисту, викладених ним у апеляційній скарзі; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

З протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 вбачається, що йому у вину ставиться порушення вимог п. 2.3Б, 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2025 року задоволено клопотання захисника адвоката Щербаня В.С., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про призначення судово-автотехнічної експертизи та призначено судову авто-технічну експертизу.

12.02.2025 року на адресу апеляційного суду надійшов висновок судового експерта.

Відповідно до висновку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру MBC України № СЕ-19/104-25/4846-IT від 07.02.2025 року, з причин описаних в дослідній частині, надати експертну оцінку відповідності (невідповідності) дій водій ОСОБА_1 вимогам п.2.3б ПДР України не надається можливим. В діях водія ОСОБА_1 з керування автомобілем д.н.з. НОМЕР_3 не вбачається невідповідностей вимогам п.10.1 ПДР України.

За відсутності в Правилах дорожнього руху України п.1.43, надати експертну оцінку діям водія ОСОБА_1 відповідно до зазначеного пункту не надається можливим.

З причин зазначених в дослідницькій частині даного висновку, оцінка дій водія ОСОБА_1 відносно відповідності вимогам п.14.3 ПДР України втрачає технічний сенс.

З причин того, що оцінка дій водія вимогам п.2.3б ПДР України виходить за межі компетенції експерта-автомеханіка, то і встановлення причинного зв`язку між дотриманням водієм ОСОБА_1 зазначеним норм Правил та настанням ДТП, також виходить за межі компетенції експерта-автомеханіка.

В діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.10.1 ПДР України, не вбачається

З причин зазначених в дослідницькій частині даного висновку, оцінка дій водія вимогам п.1.43 (14.3) ПДР України втрачає технічний сенс.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Експертний висновок № СЕ-19/104-25/4846-IT від 07.02.2025 року не містить однозначної відповіді на питання про порушення ОСОБА_1 п.2.3. «б»; 10.1, 14.3 ПДР України, які саме інкриміновані водію і наявність причинного зв`язку між його діями і виникненням ДТП.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Однак, судом першої інстанції у своєму рішенні зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги 14.6 ПДР України.

Зокрема, місцевим судом визнано доведеним, про здійснення водієм ОСОБА_3 маневру обгону ТЗ «Івека» в порушення п.14.6 ПДР.

Згідно з п.14.6 Правил дорожнього руху України, обгін заборонено на перехресті.

Порушення вказаних вимог ПДР України ОСОБА_3 не інкримінувалося, в протоколі про адміністративне правопорушення пункт 14.6 ПДР не зазначений. А тому, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, визнавши особу винною у порушені вимог, які йому не інкриміновані.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є необґрунтованим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню із закриттям провадження у справі в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.247, 293 ,294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу захисника адвоката Щербаня В.С., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року, щодо ОСОБА_1 , скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина СВІЯГІНА