П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 Справа №607/25232/24 Провадження №3/607/303/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту Патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.11.2024 о 01 год. 49 хв. в м. Тернопіль, вул. Генерала Тарнавського 32 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest ARLM 0307 (повірка дійсна до 04.06.2025), що підтверджується тестом 684 від 21.11.2024, результат огляду становить 2.50 проміле. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згідний. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, а саме вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №178527 від 21.11.2024.

Крім того, ОСОБА_1 21.11.2024 о 01 год. 49 хв. в м. Тернопіль, вул. Генерала Тарнавського 32 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме урну для сміття. Унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 2.3.б, 12.1 та 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №178529 від 21.11.2024.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги те, що у провадженні судді знаходяться дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП вважаю, що відповідно до вимог ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднанні в одне провадження та їм слід присвоїти єдиний номер №607/25232/24 (3/607/10364/2024).

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кметик В.С. в судове за сідання не з`явились. Від адвоката Кметика В.С. подано клопотання про розгляду справи за його відсутності. Крім того, подано клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання про закриття провадження у справі захисник вказав, що за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 автомобілем не керував, щодо протилежного матеріали справи не містять жодних доказів. Вказав, що ОСОБА_1 21.11.2024 зустрівся із своїм знайомим на АЗС «ТЕХМАРКЕТ» по вул. Злуки де вживали спиртні напої. Щоб не їхати за кермом, викликали таксі, які доставляють автомобіль на замовлення водія, який не бажає їхати в стані алкогольного сп`яніння. Після приїзду таксі з автомобіля вийшов іншим водій який сів у автомобіль ОСОБА_1 та поїхали в сторону вул. Тарнавського. ОСОБА_1 не слідкував за дорогою оскільки дивився в телефон. В подальшому, автомобіль різко змінив траєкторію руху та в`їхав у бордюр. Водій, який сидів за кермом автомобіля, швидко вийшов з автомобіля, повідомив, що йому дорогу перебігла собака і побіг в невідомому напрямку, в той час, як ОСОБА_1 залшився чекав приїзду евакуатора. Диспетчер таксі, через яке замовляв ОСОБА_1 водія, відмовився повідомити водія та пасажира, який приїхав для того, щоб доставити автомобіль до місця проживання ОСОБА_1 .

В подальшому, коли приїхала поліція, ОСОБА_2 так і не дізнався який водій керував його автомобілем, а тому повідомив, що він керував транспортним засобом. Однак, сам факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності прийнятого рішення.

Крім цього, захисник вказав на порушення порядку проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки інспектор поліції не заповнював направлення на проходження медичного огляду в медичний заклад, що доводиться змістом долученого до матеріалів справи відеозапису.

Захисник просить врахувати, що долучений до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксована процедура проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, є неналежним доказом, оскільки такий не підписаний цифровим підписом.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд вважає, що його вина доведена матеріалами справи виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.3. б Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №178527 від 21.11.2024 року та серії ЕПР1 №178529 від 21.11.2024 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.11.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ТОМЦСНЗ ТОР від 21.11.2024; тестом № 684 від 21.11.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.11.2024; схемою місця ДТП, яка сталася 21.11.2024 о 01 год. 49 хв. в м. Тернопіль, вул. Тарнавського-вул. Київська; відеоматеріалами.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння та ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Посилання захисника на те, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а інша особа за обставин викладених у клопотанні про закриття провадження у справі, не заслуговують на увагу, оскільки суд вважає їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності. Суд вважає, що матеріалами справи доведено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, оскільки про це ствердив сам ОСОБА_1 надаючи пояснення працівникам поліції, що зафіксовано на відеозаписі, який долучений до протоколів про адміністративні правопорушення. Так, ОСОБА_1 повідомив, що саме він керував транспортним засобом за обставин вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та не стверджував про те, що автомобілем керував інший водій. Про це ж ОСОБА_1 вказав і у своїх письмових поясненнях.

Надані ОСОБА_1 пояснення суд вважає об`єктивними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи. Інших об`єктивних та неупереджених доказів того факту, що автомобілем, за обставин вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення, керував інший водій, матеріали адміністративної справи не містять і таких доказів на надано суду ОСОБА_1 та його захисником.

Посилання захисника на порушення порядку проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки інспектор поліції не заповнював направлення на проходження медичного огляду в медичний заклад, що доводиться змістом долученого до матеріалів справи відеозапису, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, погодився із результатами такого огляду. Крім цього, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено право пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що останній повідомив, що не бажає проходити такий огляду в медичному закладі. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.11.2024 наявне в матеріалах адміністративної справи. Відсутність фіксації на відеозаписі факту заповнення працівником поліції вказаного направлення не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і не може бути законною підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Твердження захисника про те, що долучений до матеріалів адміністративної справи відеозапис не підписаний цифровим електронним підписом, а тому є неналежним та недопустимим доказом не заслуговують на увагу, оскільки таких вимог не передбачено у ст. 251 КУпАП, в якій зафіксовані положення, які визначають поняття доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис на якому зафіксована процедура проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, досліджений безпосередньо судом. Суд вважає його належним та допустимим доказом у справі, оскільки відсутні обґрунтовані підстави вважати, що інформація на вказаному відеозаписі є спотвореної чи сфальсифікованою. Окрім цього, зміст долученого до матеріалів справи відеозапису узгоджується із іншими матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а тому такий береться судом до уваги при вирішенні даної справи.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 130, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/25232/24 (провадження №3/607/10364/2024) та за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/25235/24 (провадження №3/607/10367/2024) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/25232/24 (провадження №3/607/10364/2024).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути в дохід держави з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 (Один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (Тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич