Номер провадження: 33/813/258/25
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Хроменкова Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керуванням транспортним засобом строком на п`ять років, без безоплатного вилучення транспортного засобу, та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. (а.с. 15-16).

09.12.2024 року адвокат Хроменков Володимир Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання адвоката Хроменкова Володимира Євгеновича про вступ до справи як представника та перенесення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи та належним чином не повідомлено апелянта про розгляд справи. Таким чином, постанову було винесено за відсутності сторони та його представника, чим фактично було позбавлено можливості надання пояснень та заперечень по справі. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не було вручено особі, щодо якої його складено, оскільки екземпляр протоколу знаходиться у матеріалах справи (а.с. 18-28).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.01.2025 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 31-32).

Апелянт та його представник, повідомлені щодо дати та часу судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Причини такої неявки суду не повідомлено. Будь-яких клопотань щодо розгляду справи за відсутності або ж відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, пояснення представника апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього в повні мірі підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №139141 від 29.09.2024 року, довідкою про неотримання посвідчення водія, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення та копією постанови від 13.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139141 встановлено, що ОСОБА_1 29.09.2024 року в м. Одеса по Миколаївській дорозі, 237 повторно керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. Копію вказаного протоколу про адміністративне правопорушення було отримано ОСОБА_1 особисто, що підтверджується наявність його підпису в графі протоколу «копію отримано» (а.с. 1).

Згідно п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

На підтвердження зазначених в протоколі обставин подій, а саме відповідно повторності вчинення даного правопорушення, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено постанову серії ЕНА № 2825423 від 13.08.2024 згідно якого на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,0 грн за вчинення 13.08.2024 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (а.с. 5). Також на підтвердження відсутності у ОСОБА_1 права на керування транспортним засобом, в матеріалах справи наявна довідка працівника поліції, зі змісту якої вбачається, що станом на 29.09.2024 ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (а.с. 3). В тому числі й наявна довідка щодо повторності вчинення адміністративного правопорушення протягом року, в якій містяться відомості щодо притягнення особи 13.08.2024 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 4). Будь-яких доводів, спрямованих на спростування висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційна скарга в свою чергу не містить.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

У рішенні ЄСПЛ від 2.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

З огляду на вищенаведені обставини справи в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо правильності висновків суду першої інстанції про достатність доказів, що містяться в матеріалах справи, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При цьому, відхиляючи доводи апелянта щодо не повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо дати та часу судового розгляду, слід зазначити, що в матеріалах справим в свою чергу наявна відповідна довідка про доставлення судової повістки про виклик до суду на 27.11.2024. Повістка була направлена за номером телефону, котрий було повідомлено безпосередньо ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та даний номер телефону зазначено безпосередньо в протоколі. При цьому, слід зауважити, що судову повістка було направлено судом першої інстанції 20.11.2024, тобто за тиждень до дати судового розгляду (27.11.2024), що свідчить про здійсненням судом повідомлення особи у відповідності до положень ст. 277-2 КУпАП (щодо порядку повідомлення осіб про розгляд справи).

Положення ст. 268 містять перелік випадків, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а саме - при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу. Стаття 126 КУпАП у вказаний перелік не входить, а тому присутність такої особи під час розгляду справи по суті не є обов`язковою, за наявності доказів на підтвердження належного повідомлення особи про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зауважити, що в суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та адвокат Хроменков В.С., який діє в інтересах даної особи, повідомлені про дату та час судового розгляду, до судового засідання, з метою надання пояснень по суті справи, не з`явилися. При цьому, представник апелянта було повідомлено про дату та час, шляхом доставлення 06.02.2025 року відповідної судової повістки про виклик до його електронного кабінету, враховуючи реєстрацію останнього в підсистемі Електронний Суд, за допомогою якого й було подано апеляційну скаргу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, апеляційний суд на підставі ч. 1 ст. 293 КУпАП залишає апеляційну скаргу без задоволення та оскаржувану постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2024 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хроменкова Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк