Провадження № 3/761/505/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., за участю особи, стосовно якої складений протокол - ОСОБА_1 , захисника Дичаковського Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В

До провадження Шевченківського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, 29.11.2024 року о 18.30 год. ОСОБА_1 в м. Києві на вул. Стиценка, 3 керував транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2024 року на один рік, притягнутий 04.10.2024 року до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, Порушення вчинено повторно протягом року, адміністративна відповідальність, передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ознаками ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник заперечували обставини, викладені у протоколі ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що законних підстав для зупинки транспортного засобу у працівників поліції не було. На відео долученому до матеріалів справи, не відображено рух авто, відсутні дані щодо особи, яка керує транспортним засобом, натомість ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Таким чином, уважають, що в матеріалах справи відсутні докази про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Так, ч. 2 вказаної статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Під час розгляду справи суддею досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №184916 від 29.11.2024 року, картку обліку адміністративного правопорушення, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, постанова серії ЕНА №3190672 від 04.10.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, відео на CD-R диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя встановив такі обставини.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Так, ч. 2 вказаної статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Доводи захисника Дичаковського Д.В., що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту здійснення керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 у вказаний час та дату, не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з такого.

Як убачається з дослідженого відеозапису камери, розміщеної в службовому транспортному засобі патрульної поліції (с.00:56), ОСОБА_1 перебував в автомобілі під час зупинки автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки вийшов з водійського місця та надавав пояснення працівникам поліції. Таким чином, доводи сторони захисту в цій частині спростовані матеріалами справи.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відеозапис з нагрудних боді-камер, камери зі службового автомобіля працівників поліції, на яких ОСОБА_1 своєю поведінкою, заявами та відповідями на запитання поліцейських, підтверджує факт керування транспортними засобом, є належним та допустимим доказом.

Ті твердження, що були відсутні законні підстави для зупинки автомобіля, працівниками патрульної поліції, не стосуються предмету доказування у даній справі за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Отже, доводи захисника щодо відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №184916 від 29.11.2024 року, картки обліку адміністративного правопорушення, постанови Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного штрафу та позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, постанови серії ЕНА №3190672 від 04.10.2024 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, відеозапису на CD-R диску.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, її відношення до скоєного та майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.П. Хардіна