Справа № 752/1538/25
Провадження №: 3/752/1449/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1
за участіОСОБА_1 , захисника Шаблія Е.М.,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2024 о 22:30 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Connect, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у м. Києві по вул. Малокитаївській, 7, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався на зустріч, а також здійснив наїзд на перешкоду (металевий стовпчик), спричинивши дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження, що потягло матеріальні збитки та, відповідно, порушив п. "б" п. 2.3, п. 13.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 "Про Правила дорожнього руху" (зі змінами та доповненнями, надалі по тексту - Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

При цьому, дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_1 , керуючи вищевказаним транспортним засобом в указані дату і місці, вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що доводиться належними, достовірними доказами та визнається самим кермувальником, огляд якого на стан алкогольного сп`яніння з його згоди було проведено в встановленому законом порядку на місці з застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 6820 (прилад № ARНК-0479). Результат тесту з показником 1,63 % проміле роздруковано на пристрої Drager mobile printer № ARНН-0736. Цими діями ОСОБА_1 порушив п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подія та склад адміністративних правопорушень та наявність вини у діях ОСОБА_1 у порушенні ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП доводяться його особистими визнавальними поясненнями та матеріалами, поданими уповноваженим органом, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 188121 від 04.12.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2024, в якій містяться відповідні виміри, місце розташування транспортних засобів на дорозі, місце зіткнення, дорожня розмітка, сталі орієнтири та ін.;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 04.12.2024;

- засвідчена копія письмових пояснень ОСОБА_3 від 03.12.2024;

- засвідчена копія письмових пояснень ОСОБА_4 від 04.12.2024;

- засвідчена копія письмових пояснень ОСОБА_5 від 03.12.2024;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 188128 від 04.12.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- роздруківка з приладу Drager mobile printer від 04.12.2024, яким зафіксовано вимір 1,63 % проміле за наслідками проведення перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 6820, яка містить підпис водія;

- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений відносно ОСОБА_1 та містить його підпис;

- відеозаписи з нагрудної камери співробітників Національної поліції України (записані на лазерний диск), в яких зафільмовано події, які мали місце у м. Києві вул. Малокитаївській, відображають дорожню обстановку довкола автомобілів, а також охоплюють проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку обставинами його причетності до дорожньо-транспортної пригоди за наслідками з`ясування наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколів від 04.12.2024 особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія, йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

У ході розгляду справи в суді ОСОБА_1 пояснив, що дійсно кермував після вживання алкоголю і дуже шкодує про вчинене, засуджує власну поведінку.

Захисник просив врахувати, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, активно і самовіддано займається волонтерською діяльністю з початку повномасштабного вторгнення, керування транспортним засобом є важливою складовою його роботи волонтера, тоді як вчиненню ним адміністративних правопорушень передував збіг тяжких (особистих сімейних) обставин. Зокрема, батьки ОСОБА_1 , які проживають у ОСОБА_6 , перестали виходити на зв`язок, що викликало у нього сильні душевні хвилювання. При цьому захисник подав для дослідження подяки та нагороди ОСОБА_1 за його гуманітарну волонтерську діяльність та клопотав про застосування аналогії закону, зокрема просив застосувати стягнення нижче нижчої межі та не застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 підтримав захисника.

Заслухавши обґрунтування захисника та водія, суд (суддя) не вбачає достатніх передумов аби вдаватися до аналогії закону у цій справі, не віднаходить винятковості обставин та можливості застосування більш м`якого стягнення, ніж установлено законодавством у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вважає доведеною ту обставину, що для ОСОБА_1 передбачене законодавством стягнення становитиме надмірний тягар.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції для водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так й додатковий є безальтернативним, а тому в цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд (суддю) правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто, у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Таким чином, у цій справі не вбачається підстав для застосування принципу аналогії та призначення стягнення без накладення додаткового у виді позбавлення права керування транспортним засобом на підставі ст. 69 КК України.

При цьому слід враховувати необхідність досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного додаткового стягнення є необхідним.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 визнається винним у порушенні п. "б" п. 2.3, п. "а" п. 2.9, п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього слід застосувати передбачене законодавством адміністративне стягнення, при накладенні якого враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, а також приписи ст. 36 КУпАП, якими унормовано, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставини за ст. 35 КУпАП України не встановлено. Обставиною, яка пом`якшує відповідальність визнається визнання вини і щире каяття.

Враховуючи загальні правила накладення стягнення, суд (суддя) вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн за порушення за ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення за ст. 124 КУпАП, що становить 850,00 грн.

Остаточне визначення виду і тривалості стягнення визначається за правилами та положення ст. 36 КУпАП, тобто за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Підстав для повернення протоколів про адміністративне правопорушення від 04.12.2024, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 33-35, 40-1, 124, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко