Справа № 749/1884/24 Головуючий у 1 інстанції Чигвінцев М.С.
Провадження № 33/4823/141/25
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року місто Чернігів

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Хоминської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 22.12.2024 року о 09:10 год., в м. Сновськ по вул. Залізничній, керував транспортним засобом «Фольсваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду в КНП «Сновська ЦРЛ» відмовився, що зафіксовано на нагрудний реєстратор СВ00115, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що при винесенні постанови судом не враховано усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не оцінено докази у взаємозв`язку, що призвело до неправильного рішення у справі.

Судом не надано оцінку доводам про невідповідність протоколу п.п. 5-6 розділу ІІ Інструкції (та додатку 1) з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376. Крім того, вказує, що поза увагою суду залишилась неправильна кваліфікація його дій, оскільки огляд на визначення стану сп`яніння він пройшов на місці зупинки транспортного засобу. Тоді як в протоколі зазначено, що він відмовився від огляду у лікарні. Згідно роздруківки, результатом пройденого ним на місці огляду є 0,21 проміле, що з урахуванням похибки приладу, не перевищував граничної межі допустимої норми. Дійсно, спочатку він не погодився з результатом тесту, тому поїхав із працівниками поліції до лікарні, адже був переконаний, що не перебуває у стані сп`яніння. У лікарні коли чекали лікаря, який мав провести огляд, медсестра нервувала та обурювалася, просила поліцейських роз`яснити йому, що в лікарні огляд буде проведений так само як і на місці. Що поліцейські йому і повідомили, зазначивши, що в лікарні він буде проходити огляд на такому ж приладі, тому запропонували погодитися з тим результатом, що вже є і не витрачати час. Він погодився і повідомив медсестру, що у зв`язку з тим, що він погоджується з тим результатом, він не буде проходити огляд. Тому вважає, що його дії щодо відмови не вірно кваліфіковані.

Вважає, що посилання суду як на доказ його вини висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 136 від 22.12.2024 неправильні, оскільки такий висновок є недопустимим доказом. На відеозаписі у лікарні не зафіксовано, щоб був присутній лікар і працівники поліції з ним спілкувалися, там була лише медсестра, у графі «до протоколу додано» відсутнє посилання на висновок № 136, тому незрозуміло взагалі за яких обставин був здобутий вказаний доказ. Крім того, зазначений у висновку лікар ОСОБА_2 , згідно відповіді на адвокатський запит, не проходив тематичного удосконалення за темою «Експертиза в психіатрії, наркології», тому такий лікар взагалі не мав права проводити вказаний огляд та видавати висновок.

Крім того, просить врахувати, що він проживає один, поряд із ним проживає його бабуся, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи та має ряд захворювань. У день, коли він був зупинений працівниками поліції, він віз бабусю у лікарню, бо в неї стався приступ і терміново потрібна була медична допомога, що зафіксовано на відео, тому його поїздка була вимушена, його дії не спричинили шкоди громадським або державним інтересам, відсутні шкідливі наслідки, тому вважає, що підлягає звільненню від відповідальності, оскільки діяв у стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколі про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст. ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Зазначених вимог місцевий суд, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР № 202433 від 22.12.2024 року, відповідно до якого йому ставиться у вину порушення п. 2.5 ПДР, а саме відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється у порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

З наявного у матеріалах відеозапису встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил ПДР при русі по колу, у розмові поліцейський поцікавився у водія чи не вживав він алкогольні напої, бо має червоне обличчя, на що останній відповів, що має таке обличчя постійно, алкоголь не вживав. На пропозицію поліцейських пройти огляд на місці або у лікарні спочатку не погоджувався, пояснюючи, що поспішає відвезти бабусю до аптеки та потім у лікарню. Згодом погодився пройти огляд на місці, результатом якого було 0,21 проміле. З таким результатом водій не погодився та на пропозицію поліції проїхати до лікарні погодився. У лікарні у присутності медсестри висловлював сумніви щодо проходження огляду, на що остання роз`яснила, що огляд буде проводитися таким же приладом як і на місці зупинки, в цей час зв`язуючись телефоном з лікарем. Чекаючи на лікаря, ОСОБА_1 з поліцейськими виходив на вулицю та після певних вагань відповів, що не буде проходити огляд у лікарні, на що поліцейськими було повідомлено, що тоді буде складено протокол за відмову.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності дій працівників поліції та працівника закладу охорони здоров`я положенням Інструкції, що призвело до невірного розуміння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїх прав та обов`язків знайшли своє підтвердження.

Із розмови поліцейських та медичної сестри з ОСОБА_1 , зафіксованої на відео у закладі охорони здоров`я, у відсутність лікаря, який мав проводити огляд, вбачається, що підставою відмови ОСОБА_1 від огляду у лікарні послужили запевнення, що огляд проводиться таким же приладом як і ним пройдено на місці, що призвело до нерозуміння особою наслідків відмови, тому таку відмову не можна розцінювати як беззаперечну. Таке узгоджується з його доводами про те, що відмовляючись, він вважав, що погодився з оглядом, пройденим ним на місці зупинки.

При цьому враховується, що результат пройденого огляду на місці зупинки становив 0,21 проміле, що з огляду на похибку приладу, не перевищував гранично допустимої норми вмісту алкоголю у повітрі, що видихається. Тоді як згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у вину ставиться порушення саме п. 2.5 ПДР, тобто відмову від огляду, то апеляційний суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, доводи апеляційної скарги про недопустимість такого доказу як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 136 від 22.12.2024, складений лікарем ОСОБА_3 , в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від огляду слушні, оскільки проходження такого огляду не зафіксовано на відео, а згідно відповіді КНП «Сновська центральна районна лікарня», лікар ОСОБА_2 , який займає посаду лікаря-кардіолога, не проходив тематичного удосконалення за темою «Експертиза в психіатрії, наркології».

За таких обставин, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину особи за стандартом поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай