ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Тимченка М.М., представника ОСОБА_2 - адвоката Демиденка В.А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тимченка М.М. на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 грудня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, водій ОСОБА_1 , 13.09.2024 о 13 год. 07 хв. в м.Черкаси, на перехресті вул.Благовісна - І.Франка, керуючи автомобілем Шкода д.н.з. НОМЕР_1 (АРЗСПГУДСНС України в Черкаській області), рухаючись по другорядній дорозі вул. І.Франка не виконав вимоги д.з. 2.1. Дати дорогу, не надав дороги автомобілю Lexus RX НОМЕР_2 , який рухався по вул. Благовісній, всупереч д.з. 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п.8.4, 16.11. ПДР, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, адвокат Тимченко М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що вважає оскаржувану постанову незаконною, та такою, що не відповідає обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 не зобов`язаний був надавати дорогу водію Lexus RX НОМЕР_2 , так як остання в порушення д.з.3.21 «В`їзд заборонено» рухалася по проїзній частині вул. Благовісна проти встановленого напрямку руху транспортних засобів. Крім того, висновок експерта не може бути визнаним допустимим доказом, оскільки, в зазначеному висновку відсутня будь-яка дослідницька частина, експертом не проведено жодних технічних розрахунків. Таким чином, грубе порушення вимог д.з.3.21 «В`їзд заборонено» ПДР України водієм ОСОБА_2 знаходилося в прямому причинному зв`язку із виникненням даної ДТП.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , адвоката Тимченка М.М. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, думку представника ОСОБА_2 адвоката Демиденко В.А., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга захисника Тимченка М.М. підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував. Дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не з`ясував при цьому всіх обставин, що мають значення у справі, чим допустив формальний підхід до судового розгляду та дійшов передчасного висновку про наявність в діях останнього складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2024 серії ААД № 704676, 13.09.2024 о 13-07 годині в м. Черкаси, на перехр. вул. Благовісна-І.Франка, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Skoda, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі вул. І.Франка не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав дороги автомобілю Lexus Bi5579IA, який рухався по вул. Благовісній, всупереч дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», внаслідок чого відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 8.4, 16.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не можна погодитись з тим, що вказані обставини є достовірно встановленими, зважаючи на те, що відносно них захисник Тимченко М.М. та й особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 висловлюють небезпідставні заперечення, які підтверджуються матеріалами справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та його захисник Тимченко М.М. заперечували факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1 . Просили суд, взяти до уваги їх пояснення щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки порушення вимог п.16.11 ПДР, стосовно дій водія ОСОБА_1 , взагалі є нічим не мотивоване та позбавлене технічного змісту.

Аналогічні доводи апелянти навели в своїй апеляційній скарзі.

В основу оскаржуваного судового рішення, як доказ встановлення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя поклав письмові матеріали справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 704676 від 07.11.2024, копію постанови від 24.10.2024; витяг з ЄРДР від 13.0.2024, висновок експерта № СЕ-19/124-24/14657-ІТ від 22.10.2024, копію схеми місця ДТП, ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси суду від 28.11.2024 року у справі № 712/12816/24.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх не достатньо обґрунтованими та такими, що доводять протилежне.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Так, стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до правил дорожнього руху України, а саме загальної частини, дорожньо-транспортна пригода це - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

З протоколу серії ААД № 704676 від 07.11.2024 вбачається, що внаслідок ДТП, яка мала місце 13.09.2024 року о 13 год. 07 хв. за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було пошкоджено їх транспортні засоби.

Пунктом 16.11 ПДР України, який ставиться у вину ОСОБА_1 , передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З наявної в матеріалах справи схеми ДТП вбачається, що перед виїздом на нерегульоване перехрестя, в даному випадку з проїзної частини вулиці І. Франка на проїзну частину вулиці Благовісна відповідно до ПДР встановлені дорожні знаки 2.1 та 5.7.2.

Знак 5.7.2 - «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», вказує напрямок руху на перехрещуваній дорозі, якщо на ній організовано односторонній рух. Рух транспортних засобів по цій дорозі або проїзній частині дозволяється лише у напрямку показаному стрілкою. А знак 2.1 - «Дати дорогу», водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Отже за наслідками розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 виїжджаючи з другорядної дороги по вул. Франка на головну дорогу з одностороннім рухом по вул. Благовісна в м. Черкаси, дотримався Правил дорожнього руху, виконавши умови дорожніх знаків 2.1, 5.7.2.

Проте, як вбачається з матеріалів справи водій автомобіля Lexus Bi5579IA ОСОБА_2 , порушила вимоги знаків: 3.21 «В`їзд заборонено», 5.7.1 та 5.7.2 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом» ПДР України, на вул. Благовісна та здійснювала рух в протилежному напрямку смуги руху з одностороннім напрямком.

Слід зазначити, що у розділі 1 «Загальні положення» ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3); кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила (п. 1.4).

За таких обставин вважаю, що при виїзді на дорогу з одностороннім рухом водій ОСОБА_1 не повинен був виходити з можливості грубого порушення Правил дорожнього руху іншим водієм, який здійснюватиме рух у протилежному напрямку.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, прихожу до висновку, що в даній конкретній дорожній ситуації при проїзді перехрестя з виїздом на вулицю з одностороннім рухом водій ОСОБА_1 не повинен був передбачати можливість руху транспортного засобу по односторонній дорозі у протилежному напрямку, тому він опинився у аварійній обстановці, створеній не з його вини, а іншою особою, у наслідок порушення правил дорожнього руху, тобто в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Враховуючи вищевикладене, рішення місцевого суду є необґрунтованим, та підлягає до скасування, оскільки винесено з істотним порушенням вимог КУпАП, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Тимченка М.М. задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій БИБА