П О С Т А Н О В А

26 лютого 2025 року м. Київ

Справа №761/33495/24

Апеляційне провадження №33/824/1616/2025

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, та ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно до положень ст.36 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2400 /двох тисяч чотирьохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 /сорок тисяч вісімсот/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 /п'ять/ років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 /шістдесят/ копійок.

Не погодився із зазначеною постановою ОСОБА_1 , ним 22 січня 2025 року засобами поштового зв`язку на адресу суду першої інстанції направлено апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він присутній не був, через відрядження. Зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився 18 листопада 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. За таких обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку з несвоєчасним отриманням копії оскаржуваної постанови, та просить його поновити.

Перевіривши доводи наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу повернути, з таких підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 була розглянута 01 листопада 2024 року за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Черкашина І.В. /а.с. 52-56/.

При проголошенні постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року було роз`яснено порядок і строк її оскарження. Отже, захисник ОСОБА_1 - адвокат Черкашин І.В., який діє від імені ОСОБА_1 та в його інтересах, будучи присутніми під час розгляду справи, був обізнаний, як з результатом прийнятої судом постанови, так і з порядком і строком її оскарження.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги, є 11 листопада 2024 року.

Копію оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_1 - адвокат Черкашин І.В. отримав 18 листопада 2024 року, що підтверджується розпискою /а.с. 57/.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Черкашин І.В. звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтовував тим, що постанову суду першої інстанції сторона захисту отримала 18 листопада 2024 року /а.с. 59-69/.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Черкашина Іллі Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено, та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала /а.с.72/.

Постанова суду мотивована тим, що представник ОСОБА_1 - адвокат Черкашин І.В. особисто був присутнім у судовому засіданні 01 листопада 2024 року, що зазначено у постанові Шевченківського районного суду міста Києва, отже строк на апеляційне оскарження відраховується з дня винесення постанови, а не з дня отримання повного тексту, тому останнім днем для звернення із апеляційною скаргою було 11 листопада 2024 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції не вважав поважними та належним чином обґрунтованими доводи про підстави пропуску строку.

18 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка надійшла до апеляційного суду 30 грудня 2024 року. Обґрунтовуючи прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року ОСОБА_1 посилався на те, що він не був присутнім при винесенні оскаржуваної постанови у зв'язку з відрядженням, копію постанови не отримував та із змістом постанови ознайомився лише 18 грудня 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Таким чином, вважав, що строк на оскарження було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку з несвоєчасним отриманням копії оскаржуваної постанови /а.с. 75-92/.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року, та повернуто ОСОБА_1 апеляційну скаргу разом з додатками до неї /а.с. 95-97/.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання, призначене на 01 листопада 2024 року, не з'явився та справа була розглянута без його участі, але за участі захисника Черкашина І.В. Та обставина, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 01 листопада 2024 року та в матеріалах справи відсутні дані про отримання ним копії оскаржуваної постанови, сама по собі не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою про час розгляду справи, зобов`язана була цікавитись результатом її розгляду. При цьому посилання Ісмаїлова Еміля на те, що він не був присутнім в судовому засіданні у зв`язку з перебуванням у відрядженні є голослівним та не підтверджується наявними у справі матеріалами. Оскільки ОСОБА_1 не навів у своєму клопотанні обставин, які об'єктивно завадили йому подати апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року протягом встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку на апеляційне оскарження постанови, які можуть слугувати підставою для поновлення такого строку, а тому таке клопотання задоволено бути не може.

22 січня 2025 року ОСОБА_1 знову звернувся з апеляційної скаргою на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження /а.с. 101-111/.

Клопотання мотивовано тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він присутній не був, через відрядження. Зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився 18 листопада 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. За таких обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку з несвоєчасним отриманням копії оскаржуваної постанови, та просить його поновити.

Однак, вказаним обставинам пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом вже було надано оцінку на предмет того, чи є вони поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження. Вказані підстави були визнані судом неповажними, та постановами Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року та від 06 січня 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника Черкашин І.В. та ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційні скарги особі, яка їх подала. Постанови апеляційного суду набрали законної сили негайно після їх постановлення й оскарженню не підлягали, а тому не можуть бути оцінені апеляційним судом під час повторного звернення з апеляційною скаргою.

Нових поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, яким судом апеляційної інстанції в попередніх постановах не була надана оцінка, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі поданій 22 січня 2025 року зазначено не було.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі поданій ОСОБА_1 22 січня 2025 року, задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказані обставини і вимоги ст. 294 КУпАП, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року слід відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала, оскільки скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.