ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/542/24Головуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 33/817/108/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2025 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КупАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, 13 квітня 2024 року, о 20 год. 01 хв., ОСОБА_1 в місті Бережани Тернопільського району Тернопільської області, по вул. Чорновола, керував автомобілем марки «Оpel Astra» із державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, ARСЕ 0218, результат якого показав 2.34% промілє алкоголю в крові, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує вимоги тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на заводський номер газоаналізатора, що позбавляє можливості перевірити чи він сертифікований, чи пройшов повірку і коли саме та не дає можливості в повній мірі дослідити відповідність складеного протоколу фактичним обставинам справи.

Зазначає, що вказаному процесуальному документі не вказано, чи відсторонювався він від керування транспортним засобом, що виникає сумнів у достовірності результатів огляду на стан сп`яніння .

Вказує, що з метою повного і всестороннього з`ясування обставин та для усунення цих недоліків допущених при складанні протоколу, ним було заявлено клопотання про скерування справи в орган яким складено протокол на дооформлення, однак, суд без будь-якої мотивації відхилив вказане клопотання.

Вважає, що суд замість винесення вмотивованої постанови обійшовся констатацією порушень, не встановив обставин вчинення або ж не вчинення ним правопорушення і не навів їх у прийнятому судовому рішенні, внаслідок чого воно є необґрунтованим.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які вказували на підставність зупинки автомобіля під його керуванням.

Звертає увагу на порушення судом його права на захист, яке полягало у недотриманні права бути присутнім під час розгляду справи у суді, а з огляду на відсутність в матеріалах адмінсправи доказів щодо належного повідомлення про час та місце її розгляду 17.01.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопрушення серії ДПР 18 № 466747 від 13 квітня 2024 року, згідно з яким цього дня о 20 год. 01 хв., ОСОБА_1 в місті Бережани Тернопільського району Тернопільської області, по вул. Чорновола, керував автомобілем марки «Оpel Astra» із державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, ARСЕ 0218, результат якого показав 2.34% промілє алкоголю в крові, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України; відеозаписах, які були здійснені за допомогою автомобільного відеореєстратора 70 maiа800s ін.№ /1 та нагрудних камер поліцейських EEYELOGХ6ВNС202018 ін.№ /6 таEEYELOGB5NС200625 ін.№ /16, рапорті старшого інспектора чергового ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області Сапіщука Р.Т., з якого видно, що 13 квітня 2024 року, о 19 год. 54 хв. з лінії 102 надійшло повідомлення від невідомої особи /військового/ про те, що в місті Бережани, на Центральній вулиці припарковано автомобіль чорного кольору марки «Оpel» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого водій перебуває у нетверезому стані; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був складений 13 квітня 2024 року поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Мельничук Т.І., згідно з яким водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, на місці зупинки транспортного засобу був освідуваний за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, ARСЕ 0218, результат якого показав 2.34%; роздруківці із газоаналізатора, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 13 квітня 2024 року, о 20 год. 20 хв., був освідуваний за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARСЕ 0218, тест 4345 результат якого показав 2.34% промілє алкоголю в крові; свідоцтві про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки чинним до 26 жовтня 2024 року, яке свідчить про те, що газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest 6810 Зав.№ ARСЕ - 0218 Виробник Drager Safetу Ag Cо, КgаА Німеччина, яким 13 квітня 2024 року о 20 год. 20хв. проводилось освідування ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу, за результатами повірки є чинним і відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія; письмовому направленні водія траспортного засобу ОСОБА_1 на огляд до КНП ''Бережанська ЦМЛ''.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.2.3 д Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п.2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

При цьому, статтею 35 Закону України Про Національну поліцію передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Вирішуючи питання про обгрунтованість поданої апеляційної скарги, виходжу з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 квітня 2024 року, о 20 год. 01 хв., ОСОБА_1 в місті Бережани Тернопільського району Тернопільської області, по вул. Чорновола, керував автомобілем марки «Оpel Astra» із державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, ARСЕ 0218, результат якого показав 2.34% промілє алкоголю в крові, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України .

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 стало повідомлення від невідомої особи на лінію 102 про те що в місті Бережани, на Центральній вулиці припарковано автомобіль чорного кольору марки «Оpel» із державним номерним знаком НОМЕР_1 за кермом якого водій перебуває у нетверезому стані, що підтверджується рапортом старшого інспектора чергового ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області Сапіщука Р.Т., з якого вбачається, що 13 квітня 2024 року, о 19 год. 54 хв. з лінії 102 надійшло повідомлення від невідомої особи /військового/ про те, що в місті Бережани, на Центральній вулиці припарковано автомобіль чорного кольору марки «Оpel» із державним номерним знаком НОМЕР_1 за кермом якого водій перебуває у нетверезому стані.

Рапорт- це усне або письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву. Письмовий рапорт являє собою доповідну записку, в якій стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи. Щодо рапорту поліцейського, вважаю що він поза розумним сумнівом не підтверджує те, що підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 стало повідомлення від невідомої особи на лінію 102 що в місті Бережани, на Центральній вулиці припарковано автомобіль чорного кольору марки «Оpel» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого водій перебуває у нетверезому стані оскільки є внутрішнім документом поліції, у якому міститься інформація, адресована вищому керівництву особою, яка безпосередньо не була очевидцем всіх викладених у ньому обставин. Вважаю що до матеріалів справи слід було додати офіційний витяг про надходження на лінію поліції 102 вказаного повідомлення. Окрім того, викладені у вказаному рапорті обставини не свідчать про те, що особа керувала автомобілем.

Таку ж позицію висловив Верховний Суду від 20.05.2020 р. у справі №524/5741/16-а. Верховний Суд, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом.

Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами підставності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.35 ЗУ Про національну поліцію.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

У п.21 рішення ЄСПЛ у справі Надточій проти України від 15.05.2008 визнано карний кримінально- правовий характер КУПАП та наголошено на тому, що обов`язок адмністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оскільки ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без належних на те підстав, тому і протокол про адміністративне правопорушення складений за ч.1 відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП є недопустимим доказом.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, постанову місцевого суду щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1ч.1 ст.247,ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 17.01.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя