Провадження № 3/193/2/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 лютого 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участі: секретарів судового засідання Губи О.А. та Оселедець О.І., представника потерпілої - адвоката Вербицької Л.Д., захисника Стєксової Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, громадянина України, зареєстроване місце постійного проживання, як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , на час розгляду справи не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18.05.2025 відносно ОСОБА_1 старшим ДОП СП ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції Кулізаде К.М. складено протокол, серії ВАД № 348671, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 -2 КУпАП, згідно якого 01.05.2024, о 22:30 год, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до колишньої дружини ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , та погрожував їй фізичною розправою, розмахував руками, але не вдарив.

ОСОБА_1 на виклик суду у судове засідання не з`явився, направив на електронну пошту суду заяву за якою просив провести розгляд справи без його участі, але у присутності його захисника - адвоката Стєксової Л.С. та з урахуванням наданих ним працівникові поліції 18.05.2024 письмових пояснень. Згідно цієї заяви він себе винним у вказаному правопорушенні не визнає (а.с.56-57).

За таких обставин, зважаючи на участь у розгляді справи захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Стєксової Л.С., з урахуванням достатності обсягу наявних доказів та положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, яка не визначає обов`язкову присутність осіб під час розгляду справи, які притягуються до адміністративної відповідальності згідно ст. 173-2 КУпАП, суд дійшов висновку, що право на захист ОСОБА_1 не порушено і справу можливо розглянути за його відсутності.

Вислухавши доводи захисника та представника потерпілої, допитавши потерпілу та свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, у редакції, яка діяла станом на 01.05.2024, тобто на час скоєння правопорушення, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є, у тому числі, колишнє подружжя, незалежно від факту їхнього спільного проживання .

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному чи фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Під час судового розгляду встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що ґрунтується на доказах, досліджених безпосередньо у судовому засіданні, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_2 , яка пояснила, що 01.05.2024, між 22:00-22:30 год. вона перебувала на подвір`ї власного домоволодіння, коли почула звук відкривання воріт і побачила, що у двір зайшов у стані алкогольного сп`яніння її колишній чоловік ОСОБА_1 , який підійшов до неї і став відразу ображати її, звинувачувати у зрадах. Через сильний стан алкогольного сп`яніння він кілька разів падав на землю. Потім прийшов її вітчим ОСОБА_3 і попросив ОСОБА_1 покинути домоволодіння, інакше він викличе поліцію. Але колишній чоловік не хотів залишити їх, поводив себе агресивно, став розпускати руки, розмахував ними, але її не зачепив, тримав її за руки, насідав на неї, не давав піти і постійно висловлював їй образи та претензії. Після чого вона викликала поліцію, але вона відразу не прибула, й довелося викликати її ще раз, тому через деякий час прибуло відразу два екіпажа поліції, які стали заспокоювати ОСОБА_1 . Свідками цієї події були згаданий вище вітчим ОСОБА_3 та її неповнолітня дочка від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , 2009 р.н. Наголосила, що шлюб між ними було розірвано півроку тому на ґрунті того, що чоловік постійно вчиняв сварки через ревнощі та теж, коли був у стані алкогольного сп`яніння поводив себе дуже агресивно, часто погрожував фізичною розправою та інколи навіть застосовував щодо неї фізичне насильство, також погрожував повибивати всі вікна і спалити її будинок, через що його стала боятися вищевказана дочка. Між тим, після розірвання шлюбу вони продовжили спілкуватися, чоловік ОСОБА_1 хотів примиритися з нею, і вони навіть на певний час знову зійшлися проживати разом. Коли він був тверезий, то був гарний та турботливий чоловік, проте він став все частіше зловживати алкогольними напоями і у стані сп`яніння знову вчиняв з нею сварки на ґрунті ревнощів, тому вони вже остаточно стали проживати відокремлено. Вона ніколи до цього не викликала поліцію, коли ОСОБА_1 вчиняв щодо неї домашнє насильство, увесь час терпіла, оскільки чоловік працював у судовій охороні Софіївського районного суду Дніпропетровської області і вона не хотіла йому псувати кар`єру;

Показаннями свідка ОСОБА_3 , який у судовому засіданні пояснив, що того дня, він прийшов з роботи пізно увечері та вже ліг відпочивати, коли через 5-7 хвилин, його покликала дочка (пасербиця) ОСОБА_2 та повідомила йому, що прийшов ОСОБА_1 .. Поки він став з ліжка, то застав його вже на півдорозі у коридорі будинку. Свідок побачив, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, тому відразу пішов закрити приміщення кухні, оскільки минулого разу коли ОСОБА_5 вже приходив до них у стані сп`яніння то розбив на кухні багато посуду. Потім ОСОБА_6 з ОСОБА_7 вийшли на подвір`я. ОСОБА_1 мав сердитий вигляд та поводив себе агресивно відносно колишньої дружини, голосно висловлював їй претензії, ображав і її і його (свідка) образливими словами. Вона хотіла уникнути сварки і піти в будинок, але він пресингував її, тримав за руки і не давав піти, продовжував кричати на неї та ображати її. Він робив ОСОБА_1 зауваження кілька разів, щоб він не чіпав пасербицю, оскільки до цього дня він уже раніше подібне вчиняв з нею і тоді дозволяв багато зайвого, розпускав руки. Коли зрозумів, що він самостійно ОСОБА_1 не вгамує, тому він зателефонував його матері, ОСОБА_8 , і попросив, що б вона зателефонувала своєму сину та заспокоїла його. Він чув, що на мобільний ОСОБА_1 після цього стали надходити неодноразово дзвінки, але він на них не реагував і продовжував поводити себе напрочуд агресивно, тому з метою запобігання вчинення ним фізичного насильства він став казати ОСОБА_2 щоб вона викликала поліцію. Остання зателефонувала, але поліція не приїхала відразу, мовляв екіпаж наразі зайнятий, подзвонили ще раз і через 15-20 хв. прибуло відразу два екіпажі поліції. Пояснив, що подружжя ОСОБА_5 раніше разом проживали у належному йому (свідку) будинку по АДРЕСА_1 , і він ОСОБА_3 разом з ними. Подружжя тривалий час проживало добре, але потім у них стали виникати сварки і вони розлучилися. Після розлучення ОСОБА_1 поступово забрав з будинку свої власні речі, але продовжував нормально спілкуватися з ОСОБА_2 лише тоді коли був тверезий. Коли ж приходив до неї п`яний то завжди поводив себе агресивно відносно неї.

Крім того, провина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах даної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 348671 від 18.05.2024 (а.с.1);

- рапортом реєстрації повідомлення неповнолітньої ОСОБА_9 , 2009 р.н., на лінію «102» ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області за р./№ 1350, згідно фабули якого «01.05.2024 о 22:34 за адресою АДРЕСА_1 , нетверезий вітчим зараз прийшов та б`ється зі знайомим матері, чоловік також нападає на матір. Мати з вітчимом вже розлучилися та він все одно приходить та агресивно поводиться. Через хвилювання не змогла пригадати повні дані вітчима та матері. Працівником поліції до рапорту внесені відомості про учасників домашнього насильства: заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3

- протоколом про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_2 від 01.05.2025 про вчинення відносно неї з боку колишнього чоловіка ОСОБА_1 домашнього насильства (а.с. 3);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , з яких видно, що вона проживає за вищевказаною адресою разом з вітчимом та малолітньою дитиною. 01.05.2024 близько 22:15 год, коли вона з родиною знаходилася на подвір`ї свого домоволодіння, то почула як відкриваються ворота, після чого побачила, що у двір зайшов її колишній чоловік ОСОБА_1 , з яким вони розлучені близько 6 місяців та з яким вона проживала раніше разом теж у цьому будинку. Він відразу почав кричати, ображати її та погрожувати, був налаштований агресивно до неї та її батька. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, розмахував руками і намагався її вдарити, але не влучав і спіткнувся й упав на землю та вдарився головою, після чого вона викликала поліцію і швидку (а.с.6);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , згідно яких вказав, що його дочка (пасербиця) ОСОБА_2 близько півроку тому розлучилася з чоловіком ОСОБА_1 з яким вони раніше у шлюбі проживали у будинку свідка. 01.05.2024 близько 22:15 год. ОСОБА_1 зайшов через ворота на їхнє подвір`я і відразу почав вчиняти сварку з ОСОБА_2 . Був агресивно налаштований, ображав як і його ( ОСОБА_3 ) так і його прийомну дочку, при цьому намагався її вдарити рукою, але так як він був сильно п`яний, то спіткнувся і впав на підлогу, після чого вони викликали поліцію та швидку. Особисто свідок ОСОБА_3 не бив ОСОБА_1 (а.с.7).

Доводи захисника щодо того, що протокол серії ВАД № 348671 від 18.05.2024, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП і є недопустимим доказом, оскільки був складений працівником поліції пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, що вчинила вказане правопорушення, суд знаходить безпідставними.

Дійсно правопорушення було скоєне 01.05.2024, і на протязі наступних 24 годин протокол про адміністративне правопорушення не складався саме через те, що ОСОБА_1 , як видно з рапорту поліцейського СРПП ВП № 9 ст. лейтенанта поліції Біди О.В. від 02.05.2024, не міг надати будь-які пояснення щодо обставин події через перебування у стані сильного алкогольного сп`яніння (а.с.8). Неспроможністю надання будь-яких пояснень цього дня підтверджуються також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , що приведені нижче, з яких видно, що він 01.05.2024 почувався погано, у нього дуже боліла голова і мав запаморочення.

Лише 18.05.2024, коли ОСОБА_1 прибув за викликом до відділення поліції і надав свої письмові пояснення, працівник поліції зміг цього дня встановити його, як особу порушника і скласти відповідний протокол, який ОСОБА_1 підписати відмовився на відеозапис (а.с.10,11).

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 348671 від 18.05.2024, складений, з дотриманням вимог, передбачених ст. 254 - 256 КУпАП, компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність вищевказаних доказів і викладених обставин в них, по справі не вбачається.

Як видно з самих письмових пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та які він просив врахувати, як його позицію про невизнання своєї вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, 01.05.2024, приблизно в 22.00-23.00 год. він прийшов за місцем своєї реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи, за адресою: АДРЕСА_1 , до колишньої дружини ОСОБА_2 , щоб вирішити питання стосовно сумісного майна, оскільки саме в цей час ОСОБА_2 повертається з роботи. Зайшовши в двір, він побачив особу чоловічої статі ОСОБА_10 та колишню дружину. Його образила присутність цього чоловіка, після чого у них з ним виникла словесна перепалка і в один із моментів ОСОБА_1 відчув удар ззаду по голові, після якого впав та знепритомнів. Він відчував, коли приходив до тями, що його били кілька осіб ногами та руками. Повністю опритомивши він виявив, що був увесь у крові. Працівники швидкої надали йому первину допомогу, на місці події були також працівники поліції. Зазначив, що у нього дуже сильно боліла голова та він погано себе почував, мав запаморочення. Прокинувшись у товариша наступного дня ОСОБА_1 виявив, що у нього зникли його особисті речі, а саме: посвідчення УБД, близько 100 грн, навушники, ключі, 500 доларів, був розбитий годинник. Погрози на адресу ОСОБА_2 не виказував (а.с.9).

Варто зазначити, що слідчим відділом ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП у Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 23.05.2024 до ЄРДР за № 0000102 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, зокрема за фактом нанесення невстановленою особою 01.05.2024 о 22:30 год, поблизу домоволодіння по АДРЕСА_3 , тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Відтак, суд пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання своєї винуватості не приймає до уваги, оскільки вони є неаргументованими та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Також суд вважає неспроможними твердження захисника про те, що 01.05.2024 у вказаному вище місці та часу мало місце не вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини, а відбулася насправді бійка, у якій невідомі чоловіки побили її підзахисного (її сина) і саме він став жертвою правопорушення, оскільки отримав тілесні ушкодження та був пограбований.

Суд жодним чином не спростовує та не виправдовує імовірного умисного завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та вчинення стосовно нього корисного злочину, проте завданням розгляду саме цієї справи про адміністративне правопорушення є доведення саме його вини у вчиненні домашнього насильство стосовно потерпілої його колишньої дружини ОСОБА_2 , а не встановлення обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень, які мають встановлюватися винятково слідчими органами під час розслідування вищевказаного кримінального провадження досудове розслідування якого ще триває.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Між тим, суд позбавлений законної можливості накладати адміністративне стягнення поза межами встановленого Законом строку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що правопорушення було вчинено 01.05.2024 і на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі щодо ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 38, 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження справі закрити у зв`язку з закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Томинець