Справа № 210/825/25
Провадження № 3/210/462/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 лютого 2025 року суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А, розглянула матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює керівником ТОВ «УКРІНДУСТРІЯ» (), мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 163-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-4 КУпАП.

Згідно протоколу № 5761/04-36-24-16 від 04.02.2025 року, при проведенні камеральної перевірки, встановлено несвоєчасне надання до Криворізької південної ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області м. Кривий Ріг, вул. Пушкіна, 4а., податкового розрахунку за встановленою формою №4ДФ відомостей про доходи громадян за 2-3 квартали 2024 року по строку 09.08.2024 року та 11.11.2024. Фактично розрахунки за встановленою формою №4ДФ за 2-3 квартали 2024 року подані 18.12.2024 року та зареєстровано в Криворізькій південній ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області за № .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано посадовою особою, що склала адміністративний матеріал, за ч. 2 ст.163-4 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення, тобто, суд має здійснювати судовий розгляд справи в межах протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки суті зазначеного в ньому адміністративного правопорушення, яке висувається особі та під час підтвердження обставин описати їх в своєму рішення.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх розгляд.

Частина 1 статті 163-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Частиною 2 ст. 163-4 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст. 163-4 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ті ж порушення.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 163-4 КУпАП, ця особа протягом року має бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП та на неї має бути накладено адміністративне стягнення і даний факт має бути підтверджений постановою суду, яка набрала законної сили.

В протоколі про адміністративне правопорушення, при викладенні суті адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується повторність вчинення правопорушення та її дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 163-4 КУпАП.

В той же час, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні інші докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, зокрема, цей факт має бути підтверджений постановою суду про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, яка набрала законної сили, однак вказані докази відсутні в матеріалах справи.

У відповідності до положень КУпАП суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та виходити за межі обставин, зазначених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-4 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.163-4 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.221,247,268,280,283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-4 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. А. Літвіненко