ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, -

за участі:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника потерпілого Онасенка С.Г.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 28 вересня 2024 року о 15-30 год. в смт. Слобожанське по вул. Нова, 61 водійка ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai державний номерний знак НОМЕР_1 під час паркування порушила п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Внаслідок наїзду автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водійка скоїла правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі щодо неї на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказує, що вони заїжджала на парковочне місце на автостоянці, в цей момент водій автомобіля Ford Fusion, припаркованого поруч, відкрив двері свого автомобіля, спричинивши пошкодженні її автомобіля.

Також вказує, що згідно протоколу, їй інкриміновано порушення вимог п. 13.1 ПДР, однак, ситуація, при якій вона заїжджає на парковочне місце, не передбачає руху транспортного засобу попереду неї, у тій самій смузі.

За наведеного вказує, що під час паркування, вона не могла передбачити, що водій іншого автомобіля раптово вирішить відкрити двері.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, думку представника потерпілого, - адвоката Онасенка С.Г., який також повідомив, що відносно іншого водія, - ОСОБА_2 існує постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказаними подіями, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі № 5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Так, за висновком суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 13.1 ПДР України, відповідно до якого, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, безпечна дистанція це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Тобто, з аналізу наведених вище вимог, інкримінування особі порушення п. 13.1 ПДР України, може бути лише за наявності умова, передбачених п. 1.10 ПДР України, зокрема, руху транспортного засобу попереду по тій самій смузі.

В той же час, відповідно до схеми місця ДТП, автомобіль потерпілого, у даній справі водія ОСОБА_2 , знаходиться на нерухомо на паркувальному майданчику, а водій ОСОБА_1 здійснює заїзд на паркувальне місце поруч. При цьому, локалізація пошкоджень автомобілів, відповідає обставинам, про які вказує ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , коли він перебував в автомобілі на паркувальному майданчику, коли він відчинив двері щоб вийти, він відчув удар в передню ліву двер.

У питанні первинності порушень Правил дорожнього руху, апеляційний суд звертає увагу, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

При цьому, зважаю на вимоги 15.13 ПДР, відповідно до якого, забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Також враховую, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому апеляційний суд позбавлений можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій іншого учасника даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_1 не була зобов`язана виходити з можливості грубого порушення ПДР іншим водієм, вона не передбачала та не мала можливості передбачити, що інший водій не пересвідчившись в безпеці, вирішить відчинити двері свого автомобіля щоб вийти.

Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасників дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, судом першої інстанції в повному обсязі не з`ясовано, а тому суд дійшов передчасного висновку, що дії водія ОСОБА_1 мають причинний зв`язок із настанням даної ДТП.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані обставини не з`ясовані, у зв`язку з чим, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п. 13.1 ПДР України.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко