Справа № 314/5256/24
Провадження № 3/314/93/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2025 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Швець О.В., розглянула матеріал, який надійшов з відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 26.10.2017 органом 2326, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 003859, складеним 18.11.2024, 18.11.2024 о 14:00, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення ст.150 Сімейного кодексу України та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у результаті чого останні мешкають в антисанітарних умовах, в будинку сміття, розкидані брудні речі, брудний посуд та сморід, брудні дитячі ліжка та постіль. Крім того, малолітня ОСОБА_4 порушує вимоги навчального процесу. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що всі документи підроблені, підписи у протоколі та поясненнях вона не ставила. Вину у вчиненні правопорушення не визнала. Факт складання протоколу відносно неї заперечила.

На підтвердження того, що вона не ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей надала докази, які долучено до матеріалів справи: фото від 19.11.2024, що діти знаходяться в належних санітарних умовах для виховання (а.с.89-94); відповідь від 20.12.2024 головного лікаря КНП «Вільнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Вільнянської міської ради, надану на адвокатський запит, де зазначено, що ОСОБА_1 повністю займається утриманням та вихованням дітей, вирішенням усіх питань з приводу забезпечення належного стану здоров`я дітей, обстеження та проведення щеплень; довідки від 03.12.2024 №30/1, №30/2 виданих КНП «Вільнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Вільнянської міської ради, що ОСОБА_1 у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.60-61); лист громадської організації «СИЛЬНА УКРАЇНСЬКА МАМА» (а.с.82-83).

Крім того зазначила, що наразі займається поверненням дітей до родини, робить все можливе для поліпшення умов їх проживання.

Захисник Паскал П.М. у судовому засіданні пояснив, що наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, нібито складеному 18.11.2024, обставини не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, жодних положень Сімейного кодексу щодо виховання дитини допущено не було, тому просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисником Паскал П.М. у судовому засіданні були заявлені клопотання щодо зупинення провадження у справі, у зв`язку із зверненням до ДБР щодо службового розслідування за фактом підробки документів та відкладення розгляду справи для звернення із запитом до ДБР щодо результатів цієї перевірки, у задоволенні яких судом було відмовлено.

У судовому засіданні були також допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що працює на посаді старшого інспектора СЮП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, щодо події 18.11.2024 зазначила, що того дня комісійно було здійснено виїзд до будинку ОСОБА_1 , оскільки її родина перебуває близько п`яти років на обліку, як родина яка опинилася в складних життєвих умовах, і вони зі службами систематично виїжджають до таких родин. Приїхавши, виявили, що умови проживання родини не задовільні, в будинку не дотримано санітарно - гігієнічні норми, скрізь розкидані брудні речі, посуд. Діти тільки прокинулись, це було близько 11 години, в цей час вже йшов навчальний процес, діти не були присутні на заняттях. Мати не змінює на краще умови життя дітей, не займається їх навчанням, розвитком, на підтвердження надано фото (а.с.84-87). Крім того пояснила, що постійно здійснюють виїзди до цієї родини, надають допомогу. Щодо фальсифікації протоколу заперечувала, суду пояснила, що протокол було складено 18.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_1 , у її присутності, та нею підписаний.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що мешкає неподалік ОСОБА_1 , підтримує з нею дружні стосунки, допомагає. 18.11.2024 року ОСОБА_1 зателефонувала, та попросила відвести її до Михайлівської сільської ради на комісію по відібранню дітей. Потім, пізніше вона знову зателефонувала, та сказала що за нею приїхали працівники поліції, та самі її туди підвезуть. Щодо складання протоколу 18.11.2024 року ОСОБА_1 нічого в той день їй не повідомила, хоча раніше вони це постійно обговорювали. Щодо виховання дітей ОСОБА_1 , суду повідомила, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, в хаті чисто, діти доглянуті.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що працює начальником служби у справах дітей Михайлівської сільської ради, щодо події 18.11.2024 пояснила, що того дня ними було здійснено комісійний виїзд до будинку ОСОБА_1 , приїхавши, виявила, що умови проживання родини не задовільні, в будинку не дотримано санітарно - гігієнічні норми, скрізь розкидані брудні речі, посуд. Точний час складання протоколу не пам`ятає. Виїзд було здійснено перед комісією.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що працює фахівцем соціальної роботи комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Михайлівської сільської ради, щодо події 18.11.2024 пояснила, що того дня нею, з членами комісії, з метою контрольної перевірки родини щодо виконання спрямованих на покращення санітарно-гігієнічних норм, було здійснено комісійний виїзд до будинку ОСОБА_1 , приїхавши, виявила, що умови проживання родини не задовільні, в будинку не дотримано санітарно - гігієнічні норми, скрізь розкидані брудні речі, посуд. Про що був складений акт обстеження умов проживання № 167 від 18.11.2024 (а.с.74-75). Зазначила, що протокол складався в цей день, перед комісією. Крім того зазначила, що даній родині постійно надається допомога, але ОСОБА_1 це не сприймає, та налаштована завжди негативно. Після відібрання дітей у ОСОБА_1 , ними було здійснено виїзд за місцем мешкання родити, та виявлено позитивні зміни в санітарно - гігієнічних нормах.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що є рідна сестра ОСОБА_1 , вони часто спілкуються, щодо події, яка сталася 18.11.2024 року, суду повідомила, що ввечері їй зателефонував племінник, та повідомив що їх відібрали від матері. Ввечері, 19.11.2024 року, вона з донькою приїхали за місцем мешкання ОСОБА_1 , де було прибрано та чисто. Раніше вони постійно спілкувалися з сестрою щодо складених протоколів відносно неї, але щодо протоколу від 18.11.2024 року їй стало відомо тільки перед судовим засіданням. Щодо виховання дітей ОСОБА_1 суду повідомила, що вона виконує належно свої обов`язки як мати.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що є рідною племінницею ОСОБА_1 , суду повідомила, що ввечері 19.11.2024 року вони з її мамою приїхали до ОСОБА_1 додому, в хаті було чисто, щодо складання протоколу від 18.11.2024 року їй нічого не відомо.

Надані свідком ОСОБА_12 пояснення суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються даної справи.

Захисник Паскал П.М. у судовому засіданні від раніше поданої заяви ОСОБА_1 від 31.01.2025 в частині виклику у судове засідання, для допиту її сина ОСОБА_5 , відмовився. ОСОБА_1 підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, показання допитаних у судовому засіданні свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною ч. 2 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 003859 від 18.11.2024 року, рапортом чергового поліцейського про реєстрацію порушення від 18.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких вона зобов`язується виправити ситуацію та навести лад у будинку за місцем свого мешкання; актом обстеження умов проживання № 87, 167; доповідною директора Соколівської гімназії ім. С.Вострікова Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 12.11.2024; постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Заперечення ОСОБА_1 факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП, не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах чинного законодавства, а тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 про те, що у її присутності протокол не складався, не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються цим же протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 003859 від 18.11.2024, який у встановленому законом порядку підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, містить відмітку, що під час його складання, в порядку ст. 256 КУпАП, останній були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Вільнянському районному суді Запорізької області, про що остання поставила свій підпис, зі змістом протоколу ознайомлена та копію протоколу вручено під підпис (а.с.4).

Зазначені вище обставини підтвердили також свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , допитані у судовому засіданні.

Окрім того, адміністративний матеріал містить також копію письмових пояснень ОСОБА_1 по факту вказаної події, що засвідчені її власним підписом (а.с.9).

Посилання на неналежність у протоколі її підписів є припущеннями, які не узгоджуються із стандартами доказування, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів, які б вказували, що підписи дійсно не належать ОСОБА_1 , суду не надано.

Заперечення ОСОБА_1 відомостей, зазначених в долучених до матеріалів справи актах, судом розцінюються критично, як позиція захисту особи, оскільки такі акти складено уповноваженими особами.

Окрім того, зазначені вище акти у встановленому порядку підписані ОСОБА_1 , з результатами, будь-яких зауважень чи застережень вони не містять.

Зазначені вище члени комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 також були допитані у судовому засіданні в якості свідків та, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, підтвердили вказані вище обставини, що були їм відомі, а тому у суду відсутні сумніви у їх достовірності.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, не вбачається.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП обставин, які обтяжують відповідальність - не встановлено.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно вимог ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно з ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, суд приходить до висновку звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з малозначністю діяння, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, остання вчинила дії, направлені на створення належних умов проживання дітей, обмежившись усним зауваженням. На думку суду, це сприятиме усвідомленню правопорушником протиправності своєї поведінки за вчинене, та не допущення подібного в майбутньому.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст. 22, ч. 3 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП для звільнення особи від адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 8, 22, 33-35, 85, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, та оголосити усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 21.02.2025.

Суддя О.В.Швець

21.02.2025