ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 30.11.2024 року о 22:00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: бив її, погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою у її бік, чим спричинив психологічне та фізичне насильство.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, та направлено на проходження програми для осіб, що вчинили домашнє насильство, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на 3 (три) місяці до Дніпропетровської обласної адміністрації, також стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- велосипед, на який посилається суд у постанові, знаходився у коридорі, а не в кімнаті, при цьому потерпіла впала на велосипед, тобто щодо неї не було застосовано домашнє насильство;

- потерпіла не заповняла анкету та не писала коментарі, це було здійснено працівником поліції;

- потерпілу змушували писати пояснення, що чоловік міг її бити;

- судом неправильно були встановлені обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення;

- судом були порушені строки розгляду справи та не було взято до уваги пояснення потерпілої, надані в суді.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

- письмовою заявою ОСОБА_2 від 30.11.2024 року, у якій потерпіла просила прийняти міри щодо чоловіка ОСОБА_1 , який іноді вчинює до неї домашнє насильство.

- відеозаписом з нагрудної бодікамери №473957 та №470419 від 30.11.2024 року, згідно із яким підтверджуються обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища,адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лексикою та завдання фізичного насильства підтверджується матеріалами справи, а саме: відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається як о 22:52:17 год. чутно крик жінки: «Він мене вдарив кулаком в обличчя», о 23:03:50 год. потерпіла ОСОБА_2 пояснює працівникам поліції, що у цей день дитина пошкрябала комп`ютер, після чого чоловік виражався нецензурною лайкою у її бік та бік дитини, та вони з чоловіком з 22:00 години боролись, також пояснила, що він вдарив кулаком два рази в обличчя.

Враховуючи вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог чинного законодавства, крім того, містить виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що велосипед, на який посилається суд у постанові, знаходився у коридорі, а не в кімнаті, є таким, що не впливає на висновки суду. Те, що потерпіла впала на велосипед, - не підтверджується матеріалами справи та поясненнями потерпілої, наданими на місці події.

Доводи апеляційної скарги про те, що потерпіла не заповняла анкету та не писала коментарі, це було здійснено працівником поліції не спростовує того, що поліцейська при складанні форми ризиків вчинення домашнього насильства опитала потерпілу та заповнила анкету на підставі її пояснень, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейської.

Не є слушним твердження про те, що потерпілу змушували писати пояснення, оскільки воно спростовується відеозаписом з нагрудних камер, де потерпіла вказує на вчинення чоловіком щодо неї домашнього насильства. Крім цього, письмові пояснення потерпілої від 30.11.2024 року не викликають сумнівів, оскільки заповнені та підписані власноручно ОСОБА_2 .

Також судом першої інстанції було надано оцінку поясненням потерпілої, які вона надавала до початку та під час розгляду справи, та обґрунтовано зазначено про те, що пояснення в судовому засіданні спростовуються дослідженими відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що справа була розглянута поза межами строку, передбаченого ч. 2 ст. 277 КУпАП, мають місце, однак вказані порушення не є істотними та не вплинули на обґрунтованість та вмотивованість постанови, яка оскаржується, а тому не є підставами для скасування.

Окрім цього, як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладання адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Зазначення у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30.11.2024 року та суду про те, що постраждалою вказано ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 є опискою, та не може слугувати підставою для скасування постанови суду.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

У п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить направлення кривдника на проходження програм для кривдників.

Згідно з ч.ч. 1, 6 статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи встановлений під час заповнення Форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30.11.2024 щодо ОСОБА_1 високого рівня небезпеки вказаної особи, з метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко