ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/121/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП та на неї, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №838106 від 24.08.2024 року вбачається, що 23.08.2024 року близько 18:10 за адресою Ізюмський район, с. Капитолівка, вул. Центральна, біля буд. 33 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 21134 з номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась, від керування ТЗ відсторонена, зафіксовано на камеру «Тексар» № 64. Огляд було запропоновано пройти після встановлення місця знаходження ОСОБА_1 , яка покинула місце ДТП.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 116975 від 24.08.2024 року вбачається, що 23.08.2024 року близько 18:10 за адресою Ізюмський район, с. Капитолівка, вул. Центральна, біля буд. 33, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ-21134 з номерним знаком НОМЕР_1 здійснила зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , та залишили місце ДТП до якої вона причетна.

Поряд з цим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 116989 від 24.08.2024 року вбачається, що 23.08.2024 року близько 18:10 за адресою Ізюмського район, с. Капитолівка, вул. Центральна, буля буд. 33, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ-21134 з номерним знаком НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В своїй апеляційній скарзі захисник Гончаров Р.О. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що остання не вчинювала дорожньо-транспортної пригоди та вказував. Що винним у ДТП є водій іншого транспортного засобу. Місце події ОСОБА_3 залишила оскільки внаслідок стресу в неї погіршилось самопочуття, піднявся тиск та вона вирішила звернутися до лікаря, щоб їй зробили ін`єкцію від тиску. Також посилався на неправомірні дії працівників поліції під час складення протоколу стосовно ОСОБА_1 з ач.4 ст. 130 КУпАП та зауважував, що відомості, які зазначені в цьому протоколі не відповідають дійсності. Вказував на невідповідність відомостей, зафіксованих в схемі місця ДТП, обставинам події. Вважав, що в матеріалах справи відсутні докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень. Посилавсчя на те, що диск, який долучений працівниками поліції до протоколу не містить будь-якого запису, а суд послався на цей диск, як на доказ винуватості ОСОБА_1 . Також посилався на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП.

Розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 було призначено на 02.12.2024 року.

02.12.2024 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 13.01.2025 року, у зв`язку з необхідність витребування відеозапису.

13.01.2025 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Гончарова Р.О., в якому він просив відкласти апеляційний розгляд цього апеляційної скарги та надати копію відеозапису для ознайомлення.

13.01.2025 року апеляційний розгляд відкладено до 22.01.2025 року.

14.01.2025 року з відеозаписом захисник Гончаров Р.О. ознайомився.

22.01.2025 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Гончарова Р.О., в якій він просив відкласти розгляд справи у зв`язку з сімейними обставинами.

Апеляційний розгляд відкладено до 12.02.2025 року.

12.02.2025 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Гончарова Р.О., в якій він просив розглянути його апеляційну скаргу без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Поряд з цим, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 02.12.2024 рок захисник Гончаров Р.О. повідомив, що ОСОБА_1 хворіє та просив розглядати апеляційну скаргу без її участі.

Враховуючи наведене, а також положення ст.ст. 268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги захисника Гончарова Р.О. без його участі та без участі ОСОБА_1 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах цієї справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 2.5, 2.10Є, 2.10А, 13.1.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винною, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості: протоколів про адміністративні правопорушення; направлення на огляд водія; акту огляду на стан сп`яніння; пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; схемі місця ДТП; дисками з записом подій, що мали місце 23.08.2024 року.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 838106 від 24.08.2024 (арк. 1), ОСОБА_1 23.08.2024 року керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження мед огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та проїхати в медзаклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 116975 від 24.08.2024 (арк. 22), ОСОБА_1 23.08.2024 року керуючи автомобілем здійснила зіткнення з іншим автомобілем та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна.

Крім того, відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 116989 від 24.08.2024 року (арк. 40), ОСОБА_1 23.08.2024 року керувала автомобілем, не врахувала дорожньої обстановки. Недотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з іншим автомобілем.

Належить врахувати, що в матеріалах справи міститься відеозапис за участю ОСОБА_1 .

З відомостей цього відеозапису об`єктивно вбачається, що протоколи про адміністративні правопорушення складались у присутності ОСОБА_1 та їх зміст було роз`яснено останній.

Такі відомості свідчать про те, що ОСОБА_1 була обізнана про те, що стосовно неї працівниками поліції 24.08.2024 року було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 267 КУпАП, вилучення речей і документів, у тому числі посвідчення водія, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці дії, або до суду.

Належить взяти до уваги те, що протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані її захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому чинним КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто ОСОБА_1 не скористалась своїм процесуальним правом на оскарження дій працівників поліції під час складення ними протоколів про адміністративні правопорушення стосовно неї.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та її захисника, а також відсутність відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколів про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цих протоколах відповідають дійсності, тому можуть слугувати доказами у справі.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту щодо отриманої заяви, яка зареєстрована в ЄО за № 6317 (арк. 40), вбачається, що 23.08.2024 року о 18:39 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 23.08.2024 року о 18:38 за адресою: Ізюмський район с. Оскіл траса Траса, Ізюм, Оскіл, 5 км до с. Оскіл. Зіткнення авто (військове) фольксваген пассат 00814 (польські номера) та ваз 2114 ах7627вс, водій авто ваз має ознаки сп`яніння. Заявник ОСОБА_6 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 (арк. 43) вбачається, що 23.08.2024 року рухаючись на автомобілі Фольксваген Пассат в селі Капитолівка Ізюмського району Харківської області по вул. Центральна в напрямку м. Ізюм де в цей час назустріч йому рухався автомобіль ВАЗ 2113 н.з. НОМЕР_1 темного кольору та здійснив зіткнення з його автомобілем в зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження, він подзвонив на номер «102» та повідомив про ДТП До приїзду працівників поліції водій ВАЗ 2113 поїхав з місця ДТП в стані алкогольного сп`яніння.

З відомостей відеозапису, який фіксувався на бодікамеру працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала, що 23.08.2024 року саме вона керувала автомобілем та була учасником ДТП.

Поряд з цим з відомостей письмових пояснень ОСОБА_1 (арк. 47) вбачається що вона «23.08.2024 року увечері пересувалалсь на своєму легковому автомобілі по своїй полосі, її бехнув автомобіль на її смузі».

Такі відомості відеозапису та письмових пояснень вочевидь свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керувала автомобілем та була учасником дорожньо-транспортної події.

Крім того, з відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , не заперечуючи участі в ДТП, відмовилась надати на огляд працівникам поліції свій автомобіль для з`ясування та встановлення його пошкоджень внаслідок участі у ДТП.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює, як спробу приховати наслідки вчиненого ДТП для уникнення нею відповідальності.

Крім того, працівники поліції до протоколу надавали відеозапис, який було зроблено іншим учасником ДТП, з відомостей якого вбачається, що на місці події міститься слід від пробитого колеса автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 .

З цього відеозапису вбачається, що цей слід починався з зустрічної смуги руху для ОСОБА_7 , а потім цей слід перемістився на її смугу та закінчується біля її припаркованого автомобіля.

Такі відомості цього відеозапису вочевидь свідчать про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався по своїй смузі руху, потім виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з іншим автомобілем, який рухався їй назустріч, а після зіткнення цих автомобілів, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 повернувся на свою смугу руху та був припаркованний на узбіччі дороги.

Поряд з цим, з відомостей цього відеозапису вбачається, що під час коли інший учасник ДТП проводив відеозйомку місця події та автомобіля ОСОБА_1 , остання будь-яким чином не заперечувала, що ДТП сталася внаслідок порушення саме нею ПДР України.

Крім того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначала, що була вимушена покинути місце ДТП, після того як було замінено колесо власного автомобіля, через погіршення самопочуття.

Отже, такі відомості пояснень свідчать про те, що ОСОБА_8 свідомо залишила місце ДТП.

В матеріалах справи міститься довідка (арк. 74) з відомостей якої вбачається, що ОСОБА_1 звернулась 23.08.2024 року з приводу високого тиску ввечері.

Однак, належить врахувати, що ця довідка складена на аркуші паперу з звичайного зошиту та не містить будь-яких штампів медичної установи, а також не містить відбитку печатки лікаря, та не містить посади, прізвища, імені та по-батькові особи, яка видала цю довідку.

Такі відомості вочевидь свідчать про те, що ця довідка не може бути об`єктивним доказом у цій справі, а тому твердження сторони захисту щодо посилання на цю довідку суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Поряд з цим, в матеріалах цієї справи міститься виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, яка датована 26.08.2024 року, натомість не містить дати звернення ОСОБА_1 до лікаря, а тому такі відомості не спростовують винуватості ОСОБА_1 щодо залишення місця ДТП.

Крім того, з відомостей відеозапису вбачається, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 встановили у неї ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням газоаналізатору або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовилась.

Належить врахувати, що заявник в своїх письмових поясненнях зазначав, що водій автомобіля, тобто ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння. Поряд з цим, встановивши особу ОСОБА_1 , як іншого учасника ДТП, працівники поліції також вивили ознаки алкогольного сп`яніння.

Такі відомості вочевидь свідчать про законність вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 категорично відмовилась.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 46) вбачається, що під час несення служби в складі ГРПП з 24.08.2024 року по 25.08.2024 року 08:00 год. було здійснено виїзд в Ізюмський район с. Оскіл вул. Слобідська, 55 для опрацювання матеріалу по ДТП ЄО № 6317 від 23.08.2024 року. В ході усної розмови з ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. А саме почервоніння очей та обличчя тремтіння пальців рук, після чого останній було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до медзакладу, на що ОСОБА_1 відмовилась категорично. Після цього ОСОБА_1 було зачитано її права та обов`язки за ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, а також ст.ст. 35, 56, 59 Конституції України.

Відомості, які зазначені працівником поліції в своєму рапорті об`єктивно узгоджуються з відомостями, які зафіксовані на відеозаписі, який міститься в матеріалах цієї справи, а тому ці відомості заслуговують на увагу.

Крім того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначала, що 23.08.2024 року знаходилась допізна не вдома.

Такі відомості свідчать про те, що працівники поліції мали фактичну можливість встановити особу іншого учасника ДТП, а саме ОСОБА_1 , лише 24.08.2024 року, саме коли прибули наступного дня до неї додому.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Поряд з цим, належить врахувати те, що відповідно до відомостей, які містяться в матеріалах цієї справи вбачається, що у ОСОБА_1 є посвідчення водія (арк. 7), тобто ОСОБА_1 отримала посвідчення водія внаслідок складання нею відповідного іспиту на знання вимог ПДР України, що об`єктивно вказує на те, що ОСОБА_1 знає ПДР України.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.10Є ПДР України, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.

Відповідно до вимог п.2.10А ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.п. 2.5, 2.10Є, 2.10А, 13.1 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ст.ст. 122-4, 124 та ч.4 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Гончарова Р.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков