Провадження №3/389/1727/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Богданова О.Е., розглянувши матеріали які надійшли з ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка, Кіровоградської області, громадянина України, військовий квиток серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 , 10.06.2024 притягався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД №019258 від 10.11.2024, ОСОБА_1 , перебуваючи в с.Петрове Кропивницького району Кіровоградської області, по вул.Заводська, приблизно о 14 год. 10 хв. не виконував неодноразову вимогу про припинення правопорушення, шарпав працівників поліції за формений одяг, поводив себе зухвало та нахабно, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом смс-повідомлення «Судова повістка про виклик до суду», оскільки до матеріалів провадження долучено відповідну заявку, причини неявки суду не відомі. Його представник - адвокат Юхименко Н.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП.

Згідно зі ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП є обов`язковою, проте інтереси ОСОБА_1 в суді представляє адвокат Юхименко Н.В., тому суддя вирішив за можливе справу щодо притягнення ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП розглядати за відсутності останнього.

Вислухавши пояснення адвоката Юхименко Н.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол серії ВАД №019258 від 10.11.2024, рапорт поліцейського СРПП ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, два диски з відеозаписами, суддя приходить до такого.

Диспозицією статті 185 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 (зі змінами) роз`яснено, що згідно зі ст.185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Законом України «Про Національну поліцію України» закріплені повноваження поліцейського, в тому числі їх права та обов`язки, з яких вбачається, що вимоги працівника поліції та розпорядження - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, та має бути законодавчо обґрунтований.

Водночас суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст.185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

В той же час, у порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст.185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення вчинив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та не зазначено, злісну непокору яким саме працівникам поліції вчинив ОСОБА_2 при виконанні ними службових обов`язків, кого саме він шарпав за формений одяг, поводив себе зухвало і нахабно, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Також, з приводу інкримінованого ОСОБА_1 діяння він не був опитаний.

Суддя акцентує увагу на тому, що до матеріалів даної справи додано декілька відеозаписів з боді-камер працівників поліції та рапорт поліцейського, однак на жодному з них не зафіксовано ознак вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише про зухвале та нахабне поводження ОСОБА_1 , шарпання поліцейських за формений одяг, що не охоплює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, відносно якої він складений, інші докази винуватості ОСОБА_1 у матеріалах срави відсутні.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст у повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Також, суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Окрім іншого, необхідно звернути увагу на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин у протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, про які вказано у протоколі.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Беручи до уваги викладене вище, слід також зазначити, що у своїх рішеннях у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 185, 245, п.1 ч.1 ст.247, 256, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.Е. Богданова