Справа № 439/2250/24 Головуючий у 1 інстанції: Войтюк Т. Л.
Провадження № 33/811/273/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

цією постановою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави, одержувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією та підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Рішенням Конституційного Суду України № 13-рп/2000 від 16.11.2000 року роз`яснено, що положення ч. 1 ст. 59 Конституції України слід розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому положення ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Вказане рішення було ухвалене в листопаді 2000 року і відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України. В той же час Законом № 1401-VIII від 02.06.2016 року Конституцію України доповнено ст. 131-2, відповідно до якої виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Цим же Законом розділ XV «Перехідні положення» Конституції України доповнено п. 16-1, згідно з яким представництво за ст. 131-2 виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Тлумачення тому, хто надає професійну правничу допомогу надано у ст.131-2 Конституції України, відповідно до якої виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до положень ст. 131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 1 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в судах апеляційної інстанції.

Згідно із ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За положеннями ст.10 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом.

Згідно із ст.8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана на електронну адресу Бродівського районного суду Львівської області за підписом Кузьміна Є.О., який на підтвердження своїх повноважень надав лише до суду першої інстанції копію договору про надання правничої допомоги № 14/11-24 від 14 листопада 2024 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Кузьміним Є.О. (а.с. 11), та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2648 від 26.09.2007 р. (а.с. 12).

Разом з тим, згідно інформації з Єдиного реєстру адвокатів України, яка є загальнодоступною, право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 припинено згідно п.4 ч.1 ст.32 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 20.11.2024 на підставі рішення № 191/2024, та № 191-1/2024 дисциплінарної палати КДКА Київської області від 20.11.2024 року.

Частиною 5 статті 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», крім іншого, встановлено, що припинення права особи на заняття адвокатською діяльністю має наслідком припинення такої діяльності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до положень ст. 131-2 Конституції України та ст. 271 КУпАП підтверджень тому, що Кузьмін Є.О. на час апеляційного перегляду є адвокатом, який на цей час має право на заняття адвокатською діяльністю, суду не надано, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 271, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк