ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Управлінням патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 136047 від 24 вересня 2024 року, ОСОБА_1 24 серпня 2024 року о 16 год. 59 хв. у м. Києві по вул. Ушинського, 2, керував мотоциклом марки HONDA CRF 250X, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а сааме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнии рота, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під фіксацію на БК 477336, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався на мотоциклі. Зупинка працівниками поліції була безпідставна, а тому не вважав за необхідне проходити огляд. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, проте він був тверезий і не вважав за необхідне його проходити. Поведінка працівника поліції була зухвала, а тому не бажав проходити огляд. Після цього залишив транспортний засіб та поїхав у власних справах.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Кузьмін Є.О. у судовому засіданні повідомив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, оскільки у пункті 11 протоколу не зазначено докази, які додаються до протоколу. Також немає направлення на проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, а сама процедура проходження освідування є незаконною.

Відповідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 136047 від 24 вересня 2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 вересня 2024 року, оптичний диск, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Так судом встановлено, що на 01 хвилині відеозапису водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі. Також було роз`яснено підстави зупинки. Окрім цього, водію було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Із переглянутого відеозапису також встановлено, що водій не висловлював заперечень щодо дій працівників поліції. Ці обставини повністю спростовують пояснення надані у судовому засіданні.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог статті 266 КУпАП під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені, а також ОСОБА_1 суду не подавалися і не повідомлялися.

Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП доведеною, оскільки 24 вересня 2024 року він керував мотоциклом із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 34 КУпАП обставин, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, не встановлено.

Згідно статті 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, суддя, приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі тисячі (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, пов`язаних із грубими порушеннями Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. (сімнадцять тисяча гривень) 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янського районного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Д.М. Кратко