Провадження №33/812/73/25 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуюча у першій інстанції Максютенко О. А.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Коростієнко Н. С.

захисника Ремського Є. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ремського Є. В. на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 30 вересня 2024 року о 00 годині 29 хвилині в місті Первомайську по вулиці Одеській, 137 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ауді А6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер ARAM 2290 за своєю згодою і з фіксацією події під відеозапис. Результат тесту встановив у водія стан сп`яніння з показником в 2.04 проміле, з яким водій погодився. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник Ремський Є. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону, з огляду на те, що при її ухваленні суддя послалася на недопустимий доказ, яким є протокол про адміністративне правопорушення, у копії якого, що була видана водієві відсутній пункт ПДР України, порушення якого ставиться до провини ОСОБА_1 .. Не містить копія протоколу про адміністративне правопорушення і кваліфікації дій водія, що свідчить про внесення виправлень до оригіналу протоколу, який не може бути використаний як доказ у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

На жаль, суддя першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не надала, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

До судового засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, заяв про її відкладення з поважних причин не надав, тому слухання справи відбулося за відсутності ОСОБА_1 , у присутності його захисника.

Під час розгляду справи суд вважає необхідним поновити захиснику строк, пропуск його склав один день.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, заслухавши пояснення захисника Ремського Є. В., а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, так як висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення на рівні з усіма іншими доказами, що додані до нього в якості додатку на підтвердження, як об`єктивної сторони правопорушення, так і наявності вини особи, відносно якої його було складено.

За наведеного, суддя першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послалася на дані протоколу про адміністративне правопорушення, чек-тест до протоколу та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеофіксацію самої події, згідно яких ОСОБА_1 за наявністю ознак алкогольного сп`яніння та за своєю згодою пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, внаслідок чого стан сп`яніння підтверджено за допомогою алкотестеру Драгер, яким встановлено результат в 2.04 проміле. Заперечень або незгоди з результатами огляду водій не висловив, побажань пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі не заявив. Внаслідок цього дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за вчинення яких передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, про що зазначено в оригіналі протоколу, який передано на розгляд суду, так і в його копії, яка видана водієві.

Тому доводи захисника про відсутність кваліфікації дій водія та внесення відповідних виправлень в оригінал протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставним та спростовані тією копію, яка ним надана до суду.

Стосовно відсутності у копії протоколу позначки щодо порушення водієм пункту 2.9а ПДР України на відміну від її наявності в оригіналі протоколу, то слід виснувати наступне, що склад правопорушення уповноваженими особами відображено в протоколі належним чином, зокрема, факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння з відповідним зазначенням місця, часу, даних про особу, яка керувала транспортним засобом, пред`явлення до неї поліцейськими вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, проходження огляду на стан сп`яніння та підтвердженням такого стану. За такого в протоколі має місце зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за вчинення цього виду правопорушення частини 1 статті 130 КУпАП.

Вказівка на порушення водієм пункту 2.9а ПДР України, яка має місце в оригіналі протоколу, та відсутня у його копії, що виписана під копірку, свідчить про неякісне виготовлення копії, але в той же час підтверджує правильне зазначення акту, який передбачає відповідальність за керування в стані алкогольного сп`яніння (частина 1 статті 130 КУпАП). Тобто сама наявність чи відсутність в оригіналі та копії протоколу про адміністративне правопорушення прямої вказівки на порушення водієм пункту 2.9а ПДР України, за наявності усіх інших обов`язкових складових правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не надає право водієві керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки доскональне знання положень ПДР України є обов`язковим чинником при наданні такій особі права керування транспортними засобами.

Отже, у відповідності до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями статті 266 КУпАП та пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, чек-тесту до протоколу, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 керував автомобілем АУДІ та після його зупинки представниками поліції за перевищення швидкості стан водія викликав підозру у його тверезості. Поліцейські запропонували водієві пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Після отримання позитивного результату водій погодився з його показниками та відмовився від проведення огляду у медичному закладі (а.с.1-8).

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, здійсненому працівниками поліції на спеціальний технічний засіб, та письмових доказах, доданих до протоколу.

Тому посилання захисника на відсутність у справі про адміністративне правопорушення належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не є слушними.

За положеннями статті 251 КУпАП докази у справах про адміністративні правопорушення не поділяються на допустимі та не допустимі, а досліджуються усі в своїй сукупності та на їх підставі встановлюється наявність чи відсутність самого адміністративного правопорушення, а також винність даної особи в його вчиненні.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його дії не відповідають положенням ПДР України, а саме пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого висновки судді суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності доказів, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Рємському Є. В. строк на оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Є. В. залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова