ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 січня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , - визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 16 січня 2025 року о 16 год. 00 хв. у складі групи осіб вчинив спробу незаконного перетину державного кордону із України в Румунію поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон України на напрямку 806 прикордонного знаку та був затриманий на відстані 700 м. від державного кордону, на території Кам`янецької об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Представник ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_1 не погоджується з оскаржуваною постановою.

Звертає увагу, що дійсними обставинами справи було те, що 14.01.2025 ОСОБА_1 на сайті Авторіа знайшов автомобіль, який продавався у селі Мігове Чернівецької області, він здзвонився з продавцем автомобіля та 15.01.2025 виїхав з міста Звенигородка Черкаської області. О 21.40 год. 15.01.2025 р. по дорозі слідування до села Мігове з товаришем Слинько Д.Ю.

ЄУНСС №715/168/25 Головуючий у І інстанції: Григорчак Ю.П.

Провадження №33/822/73/25 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч.2 ст. 204-1 КУпАП

зупинились на обочині перепочити від дороги у селі Глибочок, до них під`їхали поліцейські і 3 години тримали їх. Звинувачували в тому, що ОСОБА_1 і його товариш рухаються в бік кордону з метою незаконного його перетину і вимагали хабаря, проте вони не погодились його давати поліцейським і пояснювали, що їм по 21 року та мети тікати у них немає, бо вони і так жодних проблем із законом не мають.

Зазначає, що поліцейські випитали у ОСОБА_1 інформацію і дізнавшись про те, що він з грошима, їде купувати автомобіль, намагались виманити у нього гроші.

Попри це вказує, що ДПСУ грошей не вимагали, але виключно за підбурювання поліцейських склали адміністративний протокол, в який занесли завідомо неправдиві, вигадані відомості про те, що ніби ОСОБА_1 і його товариш намагались перетнути незаконно кордон.

Вважає, що ДПСУ сфальсифікували документи та незаконно тримали ОСОБА_1 з 00 год. 40 хв. 15.01.2025 р. по 11 год. 16.01.2025 р. разом з товаришем у приміщенні ДПСУ Красноїльськ на стільчиках, при цьому телефони, кошти та документи були у них вилучені, це просто знущання.

Вказує, що він отримав сповіщення в Дію про призначення судового засідання і відразу подав клопотання про розгляд справи за місцем його проживання, але суд розглянув справу без його участі.

Ознайомившись з постановою суду, вважає, що суд не досліджував жодного доказу вини ОСОБА_1 , обмежився дослідженням лише протоколу, в якому було викладено обставини, які взагалі не відповідають дійсності.

Стверджує, що його вину суд доводить виключно протоколом, що суперечать закону, так як протокол не може бути доказом вчинення правопорушення. Визнання вини у вчиненні порушення за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом такого порушення (ВС/КАС у справі №177/525/17 від 08.07.2020).

Звертає увагу, що відповідно до вимог діючого законодавства, а саме ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а провадження у справі відносно нього закрити.

Встановивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 який наполягав на задоволенні апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Даючи оцінку доводам правопорушника по суті правопорушення, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення в апеляційній скарзі вини ОСОБА_1 у вчинені ним інкримінованого йому діяння, не можуть бути взяті судом до уваги зважаючи на наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №022520 від 16.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 16 січня 2025 року о 16 год. 00 хв. діючи у складі групи осіб спільно з ОСОБА_3 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону із України в Румунію, поза пунктами пропусками через державний кордон України на напрямку 806 прикордонного знаку на території Кам?янецької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », затриманий прикордонним нарядом «Секрет» під час руху в бік кордону на відстані близько 700 метрів до лінії державного кордону, чим порушив вимоги ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

На думку апеляційного суду, вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений відповідно до вимог ст. 254-256 КУпАП, зокрема містить відомості про те, що останній тимчасово не працює, йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зазначено, що він володіє українською мовою та перекладача не потребує, послуг захисника не потребує, бажає захищати себе особисто, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27 січня 2025 року о 11 год. 45 хв. у приміщенні Глибоцького районного суду Чернівецької області, протокол ОСОБА_1 власноручно підписав та отримав його копію (а.с.1).

Вказаний протокол оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Будь-яких зауважень чи скарг ОСОБА_1 не зазначив та не заявив, як і не оскаржував дій прикордонників до відповідних органів. В суд апеляційної інстанції документів на підтвердження цього не надав.

Отже, адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст. 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Окрім того, відповідно до цього Указу в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Апеляційним судом встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є уродженцем м. Звенигородка, проживає за адресом АДРЕСА_1 та є студентом Київського національного університету транспорту, 5 курс (зі слів праворушника).

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1); протокол про адміністративне затримання (а.с.2); рапорт начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » капітана ОСОБА_4 , в якому зазначив, що отримав доповідь від п/н «Секрет» про затримання, на напрямку 806 п/зн, на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 700 м. до ЛДК 2-х громадян України, які намагалися незаконно перетнути ДК, а саме: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , які рухалися в бік державного кордону з України в Румунію (а.с.7).

У своєму поясненні ОСОБА_1 вказав, що прибув у Чернівці потягом, а звідти на таксі до першого блокпосту, звідки у пішому порядку оминаючи контрольні пости до кордону, так як була карта з позначками. Вказав, що мав із собою паспорт громадянина України та закордонний паспорт, телефон, повербанк та ліхтарик. Також зазначив, що повістки про прибуття до ТЦК та СП не отримував, як і не прибував до них (а.с.4).

Жодних інших пояснень ОСОБА_1 не надав, про які йде мова в апеляційній скарзі і під час розгляду в судовому засіданні. Як і не звертався із скаргами до правоохоронних органів з приводу неправомірної поведінки працівників поліції, чи оскарження дій працівників прикордонної служби про безпідставне затримання.

Більше того, таких пояснень ОСОБА_1 не скеровував і до суду І-ї інстанції, а лише за пару годин до розгляду справи у районному суді написав клопотання про передання матеріалів справи щодо нього за підсудністю до Звенигородського районного суду Черкаської області, що не передбачено Кодексом про адміністративні правопорушення.

Проте пояснень з приводу того, що він мав при собі кошти на придбання автомобіля у с. Мигове Чернівецької області не надав, як і не надав будь-яких доказів, які б свідчили, що він дійсно мав гроші і їхав придбати автомобіль, як і не вказував, що він приїхав у м. Чернівці машиною і з ким.

Отже, всі твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі викликають у суду розумний сумнів у їх правдивості та обґрунтованості, оскільки не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Документів, які б свідчили, що ОСОБА_1 має законні підстави для виїзду за кордон відповідно чинного законодавства у зв`язку з встановленими обмеженнями ПКМУ №57, не мав. Інших обґрунтованих причин перебування у прикордонній зоні ні правопорушником ОСОБА_1 не озвучено.

Апеляційний суд зауважує, що згідно нової редакції додатку до Постанови КМУ від 3 серпня 1998 року №1199 Про контрольовані прикордонні райони» від 4 серпня 2021 р. №890 на всій території Чернівецької області установлюються контрольовані прикордонні райони.

При в`їзді в Чернівецьку область, зокрема у Чернівецький район розміщено достатньо попереджувальних знаків про в`їзд в контрольований прикордонний район та наявні блокпости, які контролюють спільно працівники поліції та ДПСУ і оминути їх неможливо, оскільки інших шляхів проїзду немає.

Більше того, в матеріалах справи наявна схема-мапа затримання гр. України ОСОБА_1 на напрямку 806 п/зн на відстані 700 м. до державного кордону (а.с.9).

Відповідно до ПКМУ №1147 «Про прикордонний режим» із змінами від 7 грудня 2023 №1292, а саме у Положенні про прикордонний режим, затвердженому зазначеною постановою у п.7 визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу.

Також це Положення доповнено розділом про порядок видачі дозволів на в`їзд, перебування, проживання, провадження робіт і пропуск у прикордонну смугу.

Відповідно ОСОБА_1 порушив прикордонний режим, а саме знаходився на території Кам?янецької територіальної громади разом з ОСОБА_3 , без будь - яких документів, що надають право на перебування у визначеній смузі місцевості державного кордону, а також рухалися до прикордонної смуги без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби.

Наявність у ОСОБА_1 при собі внутрішнього паспорта громадянина України, ліхтарика, навпаки свідчить про його намір незаконного перетину державного кордону України, але аж ніяк про придбання автомобіля, оскільки грошей, про які він каже, при ньому не було виявлено.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, - доведена поза розумним сумнівом.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі представником ОСОБА_2 не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в апеляційної інстанції не здобуто, як і не надано додаткових доказів на підтвердження апеляційних вимог.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зокрема Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).

Отже, наявні в матеріалах справи докази є належними та допустимими й складені у відповідності до вимог законодавства. Будь-яких порушень вимог законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що доводи правопорушника є такими, що не ґрунтуються на законі, а тому не знаходить підстав для скасування постанови районного суду та закриття провадження відносно ОСОБА_1 , як про те просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська