Житомирський апеляційний суд
Справа №284/697/24 Головуючий у 1-й інст. Піщуліна І. С.
Номер провадження №33/4805/103/25
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Народицького районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Народицького районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , будучи 03.02.2024 підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, повторно протягом року, а саме 01.08.2024 о 10 годині 30 хвилин на 03 кілометрі автодороги Т 06.08 Малин-Радомишль-Кочерів керував автомобілем, належним ОСОБА_2 марки Mercedes-Benz 210 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1. а) Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пославшись на незаконність постанови. На його думку, судом допущено істотне порушення норм процесуального права, зокрема, його права на захист, оскільки він подавав клопотання про відкладення розгляду справи, а суд, приймаючи оскаржувану постанову, не надав йому можливості подати докази на обґрунтування своїх доводів. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази керування нимтранспортним засобом, а протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими доказами не може бути самостійним доказом його вини у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення. Також зазначив, що 01.08.2024 він рухався на автомобілі марки Mercedes-Benz 210 D в якості пасажира, за кермом знаходився його знайомий ОСОБА_3 , якого він попросив з`їздити в ліс по дрова для свого домогосподарства. На автодорозі їх зупинила поліція, після з`ясування документів на дрова, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, з яким його не ознайомлювали. Отже, вважає, що постанова суду не ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАПсуд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАПна основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171944 від 01.08.2024 вбачається, що ОСОБА_1 01.08.2024 о 10 годині 30 хвилин на 03 кілометрі автодороги Т 06.08 Малин-Радомишль-Кочерів керував транспортним засобом Mercedes-Benz 210 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто, не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, чим вчинив порушення п.2.1 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.2).

Матеріалами справи також підтверджено, що протягом року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, а саме: 03.02.2024 відносно нього винесено постанову серії ЕНА №1367988 та накладено стягнення у виді штрафу 3400 грн (а.с.4).

Крім того, матеріали справи містять постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №318959 від 01.08.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він, 01.08.2024 о 10 годині 30 хвилин на 03 кілометрі автодороги Т 06.08 Малин-Радомишль-Кочерівкерував вищевказаним транспортним засобом, в якого був відсутній передній бампер (а.с.3).

ОСОБА_1 був ознайомлений зі складеними відносно нього постановою та протоколом про адміністративне правопорушення, які підписав без будь-яких зауважень.

Згідно вимог пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Таким чином, з огляду на вищевказані норми права та наявні в матеріалах провадження докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність факту керування ним транспортним засобом є безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами, які жодних сумнівів щодо їх достовірності, належності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку і в своїй сукупності підтверджують такий факт. ОСОБА_1 особисто підписав постанову про порушення ним ПДР, яке відбулося під час керування ним транспортним засобом, будь-яких заперечень щодо таких обставин у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначав.

Відсутність у матеріалах справи відеозаписів фіксації обставин події не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого йому адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції щодо розгляду справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та повністю погоджується з мотивами такого процесуального рішення, які детально наведені в оскаржуваній постанові.

При цьому, суд апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Також, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не був позбавлений права апеляційного оскарження судового рішення, яке реалізував. Під час апеляційного розгляду були враховані та оцінені всі доводи апеляційної скарги, які він не зміг висловити в суді першої інстанції, а також оцінені докази, наявні в матеріалах справи.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Народицького районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич