Провадження № 33/811/88/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 21 листопада 2024 року о 13 год 40 хв на вул. Личаківська,1, у м. Львові, керуючи автомобілем марки «FORD TRANZIT» р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3(б), 13.1. Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року, оскаржувану постанову скасувати та визнати його не винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції не врахував обставин, що при здійсненні руху водій, який рухався за його автомобілем марки Форд Транзит 060-79 ТА спецшвидка не забезпечив дистанції дотримання руху і його зупинку, не загальмував і вдарив його в задню частину.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року вказує про те, що оскаржувану постанову він отримав 31.12.2024, оскільки з 20.12.2024 по 30.12.2024 знаходився на Сході України, виконуючи завдання по забезпеченню матеріально-медичному польових госпіталів та наданню гуманітарної допомоги населенню у Харківській області, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаної особи в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 178861 від 21.11.2024(а.с.1); схемою місця ДТП, в якій зазначено розміщення автомобілів та характерні ознаки пошкоджень(а.с.2); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4); поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , наданими в суді першої інстанції; письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5); та іншими матеріалами адміністративної справи у їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 178861 від 21.11.2024 у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він 21 листопада 2024 року о 13 год 40 хв на вул. Личаківська,1, у м. Львові, керуючи автомобілем марки «FORD TRANZIT» р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3(б), 13.1. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 178861 від 21.11.2024 обставини стверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.2), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце у м. Львові на вул. Личаківська,1, внаслідок якої автомобіль марки «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 отримав деформацію та пошкодження ЛФП правої задньої дверки, деформацію та пошкодження ЛФП заднього правого крила, натомість автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 отримав пошкодження у виді потертості лівої частини переднього бампера, пошкодження ЛФП лівої частини решітки радіатора.

Дана схема місця ДТП складалася в присутності водія автомобіля марки «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 та підписана останніми без жодних застережень.

На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на такій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.

У своїх письмових поясненнях від 21.11.2024 ОСОБА_1 не заперечив, що 21.11.2024 мало місце ДТП за його участі. У письмових поясненнях від 21.11.2024 ОСОБА_2 підтвердив обставини ДТП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що саме водій автомобіля «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , порушив Правила дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів.

Щодо доводів апелянта про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу норми КУпАП вбачається, що порушення Правил дорожнього руху, яке мало наслідком пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з п.2.3(б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, що мали значення для правильного вирішення справи.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 , накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків судді та не спростовують встановлені судом обставини ДТП, а тому підстави для скасування постанови судді першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-,

постановив:

поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук