Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1631/24 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Номер провадження №33/4805/12/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 12 березня 2024 року о 00 год. 31 хв., ОСОБА_1 на вул. М. Рокосовського в м. Звягель Житомирської області керував автомобілем Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ чи у найближчому лікувальному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Морозов В.Ю., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що матеріали справи не містять належного відео доказу ознак алкогольного сп`яніння, та факту належного керування транспортним засобом, не роз`яснили права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, не доставлено до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься виправлення, зокрема, у графі «П.І.П.» зазначено нерозбірливо з виправленням прізвища « ОСОБА_2 », не відсторонили від керування транспортним засобом та не вилучили у ОСОБА_1 посвідчення водія, не надали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, відео є фрагментарним, а не повним та відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації, працівники поліції під час складання адміністративного протоколу здійснювали відносно ОСОБА_1 психологічний тиск, тому такі дії поліціянтів розцінюються як ведення його в оману за для виконання статистичних показників.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №661916 від 12.03.2024 вбачається, що 12 березня 2024 року о 00 год. 31 хв., ОСОБА_1 на вул. М. Рокосовського в м. Звягель Житомирської області керував автомобілем Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння в запропонованому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с. 2); розписках про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 3, 4); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 6); рапорті поліцейського СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капрала поліції Б.Гапончука (а.с. 8) відповідно, до якого 12.03.2024 близько 00-30 в м. Звягель по вул. Маршала Рокосовського зупинено автомобіль марки Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 за порушення комендантської години під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому лікувальному закладі, на що порушник відмовився; наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 10).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що матеріали справи не містять належного відео доказу ознак алкогольного сп`яніння, та факту належного керування транспортним засобом, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписами з нагрудної камери поліціянта, з якого вбачається, що до зупиненого авто підходить поліціянт для перевірки документів керманича. В транспортному засобі перебуває лише ОСОБА_1 , зокрема, за кермом авто, поліціянт повідомив, що останній порушив правила комендантської години, на що він відповів, що «у хлопця було день народження, випили по сто грам, їхав до хати, хлопці не пишіть, дуже прошу, тільки приїхав до хати, осьо до хати». Отже, як вбачається з відеозапису, факт керування ОСОБА_1 визнав особисто, зокрема, жодних заперечень стосовно не керування ним транспортним засобом на місці зупинки не надавав та погодився, що «буквально ось тільки приїхав до хати, я адекватний, хлопці дали 10 днів», постійно просить, щоб не складали протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що чути запах алкоголю, тобто виявив ознаки алкогольного сп`яніння. Окрім того, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та висловлені особі.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, тільки наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, про що і вноситься запис у протокол про вчинення адміністративного правопорушення, останні не повинні підтверджуватися або доводитися матеріалами справи, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно, а тому доводи в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Покликання захисника на те, що ОСОБА_1 не доставлено до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, на що останній зазначив «ні, відмовляюся». Потім працівники поліції пропонують огляд у медичному закладі, а ОСОБА_1 відповідає «відмовляюсь, так». Також, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з відеозапису подій, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, оскільки ОСОБА_1 взагалі не проходив огляд на місці зупинки транспортного засобу, а на неодноразові пропозиції уповноваженої особи пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи скарги в цій частині не впливають на вирішення справи.

Відеозаписом також спростовуються доводи захисника, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права.

Згідно з статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що зафіксована на відеозаписах з нагрудної камери поліціянта.

Доводи апеляційної скарги, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься виправлення, зокрема, у графі «П.І.П.» зазначено нерозбірливо з виправленням прізвища « ОСОБА_2 », не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні. Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376.

Інші доводи апеляційної скарги, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься виправлення, зокрема, у графі «П.І.П.» зазначено нерозбірливо з виправленням прізвища « ОСОБА_2 », не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №661916 від 12.03.2024 року останній складено на прізвище « ОСОБА_2 » як і всі послідуючі документи, а написання літери «У» (обведеної декілька разів), не є обставиною, що свідчить про порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та під час апеляційного перегляду справи не встановлено. Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 та є належним та допустимим доказом.

Окрім того, є безпідставними доводи захисника щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Дані обставини спростовується відеозаписом події про те, що його було відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом відповідного попередження. Дійсно, у ОСОБА_1 не вилучила посвідчення водія та не надали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, оскільки керманич показав застосунок «ДІЯ», що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, а тому доводи в цій частині не заслуговують на увагу.

Покликання захисника на те, що відео є фрагментарним, а не повним та відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації не спростовує об`єктивність інформації, яка зібрана за допомогою зазначеного приладу (нагрудну камеру поліцейського). Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на відеоматеріали, що додаються до нього та в матеріалах справи міститься відеозапис (а.с. 11) на оптичному диску, а не зазначення даних (модель, серія і номер) не є обставиною, що звільняє ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Отже, долучені докази дають змоги встановити джерело походження відеозапису. Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам та які не мають ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. З урахуванням наведеного, судом першої інстанції надано належну оцінку факту не безперервності відеозапису на предмет його належності та достатності для встановлення обставин справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівники поліції під час складання адміністративного протоколу здійснювали відносно ОСОБА_1 психологічний тиск, тому такі дії поліціянтів розцінюються як ведення його в оману за для виконання статистичних показників судом не приймаються, як не підтверджені доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь