Справа № 694/510/25
ПОСТАНОВА

іменем України

20.02.2025 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли із Головного управління ДПС у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, рнокпп НОМЕР_1 (інших даних протокол № 61/23-00-07-04-01 від 05.02.2025 року не містить)

за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

встановила:

19.02.2025 до Звенигородського районного суду Черкаської області з Головного управління ДПС у Черкаській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №61/23-00-07-04-01 від 05.02.2025, складений відносно ОСОБА_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, має бути зазначено: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 276 КУпАП, зокрема визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , працюючи головним бухгалтером ТОВ «АГРОФІРМА «ЛЕГЕДЗИНЕ», яке розташоване за адресою Черкаська область, Тальнівський район, с. Легедзине, вул. Прикордонників, 5, вчинила адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП, Вимог п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 та п.201.1, 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, ст.1, ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.3 положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 декларації) за березень 2019 року на суму 137023 грн., що встановлено актом перевірки від 05.02.2025 №1186/23-00-07-04-01/34446197.

Разом з тим, пунктом 3-1 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України № 950-IX від 03.11.2020 «Про внесення зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року№ 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX".

Відповідно до ст. 125 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності суди утворюються, реорганізуються і ліквідуються законом.

Система судоустрою хоча і будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності, однак на практиці вона не завжди може співпадати з існуючим адміністративно-територіальним поділом держави. Зміна ж адміністративно-територіального устрою може бути лише підставою для перегляду існуючої системи судоустрою в порядку визначеному Конституцією та законами України.

Відповідно, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, кожен місцевий загальний суд продовжує здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

У цьому зв`язку Звенигородський районний суд Черкаської області не має повноважень на розгляд справ, які відносяться до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, відповідно до раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Звенигородський районний суд Черкаської області є судом, юрисдикція якого поширюється виключно на Звенигородський район Черкаської області (в межах раніше визначеного району), при цьому місце події правопорушення, як і місце проживання правопорушника, знаходяться поза межами територіальної підсудності Звенигородського районного суду Черкаської області.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що Головне управління ДПС у Черкаській області при надісланні протоколу для розгляду, допустило порушення правил підсудності, встановлених ст. 276 КУпАП.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» закріплено право на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма узгоджується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Право визначення суду, у якому розглядається справа, згідно зі ст. 257 КУпАП надано органу (посадовій особі), уповноваженому складати протокол, на що вказує і Пленум Верховного Суду України у постанові «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП» від 11.06.2004 за № 11.

Таким чином, особою, уповноваженою законом на складання адміністративного протоколу, помилково передано протокол на розгляд до Звенигородського районного суду Черкаської області.

З огляду на те, що Звенигородський районний суд Черкаської області позбавлений права самостійно визначати підсудність іншому суду та можливості розглянути вказану справу, оскільки такий розгляд буде виходити за межі його компетенції та свідчитиме про порушення ст. ст. 257, 276 КУпАП, рішень відповідних органів про зміну підсудності даної справи матеріали справи не містять, вважаю за необхідне, матеріали справи щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, повернути до Головного управління ДПС у Черкаській області для направлення їх до належного суду.

Керуючись ст. 276 КУпАП, суддя

постановила:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП - повернути до Головного управління ДПС у Черкаській області для направлення їх до належного суду.

Постанова оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її постановлення судом.

Суддя О.Ю.Смовж