Провадження №: 3/336/1505/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

21 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 126 КУпАП,-

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

встановив:

23 січня 2025 року о 22-53 год. в м. Запоріжжя Шевченківський район вул.Академіка Грекова, 2, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1. А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в протоколах, вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Винність ОСОБА_1 вчиненні правопорушеного, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими судом, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №228754 від 23.01.2025 року в якому розкрито суть вчиненого правопорушення та зафіксовані порушення п. 2.1. а Правил дорожнього руху; - рапортом працівника поліції; - пояснення ОСОБА_1 , - відеозаписом з місця події, які підтверджують обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, під час провадження у справі відсутні і не встановлені.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вчинення дій передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення та особа порушника.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється неповнолітньою особою, якій 17 років.

Згідно зі ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до положень ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

На підставі ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосовано захід впливу у вигляді попередження.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та те, що стягнення штрафу у розмірі 3400 гривень, який необхідно сплатити одноразовим платежем, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, поставить у скрутне становище ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, є неповнолітньою особою, не працює, відсутністю самостійного заробітку, визнав вину та щиро розкаявся, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, а тому суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження, передбачений ст. 24-1 КУпАП.

Враховуючи, що до неповнолітнього ОСОБА_1 застосовано захід впливу - попередження, яке не є адміністративним стягненням, суддя дійшов висновку, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір з неповнолітнього правопорушника, не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 13, 24-1, 23, 33, 34, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи впливу у вигляді попередження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Л.В. Петренко

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік