Справа № 592/8003/24
Провадження № 3/592/13/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольга Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

21.04.2024 року о 05 год. 36 хв. в м. Суми по вул. Іллінська, в районі буд.96, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згоди водія на місці зупинки т.з. за допомогою технічного приладу Drаger Alcotest 6810 ARBL0513, тест огляду №2246 позитивний 0,42% проміле, з яким гр. ОСОБА_1 не погодився. Після чого, огляд проводився в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком лікаря нарколога від 23.04.2024 року, за яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно керував транспортним засобом, так як працює водієм, однак не вважав себе нетверезим, тому погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Drаger Alcotest 6810, однак був здивований позитивним результатом. Не погодившись з цим, він проїхав із поліцейськими до медичного закладу, де його оглядав лікар, а потім він здав аналізи. Пізніше відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому він зазначив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Руднєв Є.Г. надав суду пояснення про те, що пунктом 7 розділу II Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 допустимий вміст алкоголю в організмі водія становить не більше 0,2 проміле.

Водночас статтею 8 пунктом 5 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована ще Українською РСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю. А також має бути передбачений допустимий законом рівень алкоголю в крові. А у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно з нормами міжнародного права, повинна становити 0,5 проміле.

Окрім цього враховуючи, що працівники поліції проводили виміри вмісту алкоголю у видихаємому повітрі, то фактично казати про встановлений факт 0,42 проміле - неможливо, враховуючи не проведення вимірювання вмісту алкоголю в крові.

Аналогічного висновку доходять ряд інстанцій в межах України, зокрема одним з останніх є рішення Чернігівського апеляційного суду у справі №750/10219/23 та № 734/4186/23 від 27.03.2024.

Враховуючи, що процес доказування покладається на правоохоронні органи, то відповідно у справу не надано достатніх і належних доказів вини ОСОБА_1 .

Тому просить суд закрити адміністративну справу № 592/8003/24 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , які передбачені п.2.9 а ПДР України та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не дивлячись на такі пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП повністю підтверджується зібраними матеріалами справи. Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 11.05.2024 року, тестом огляду №2246 від 21.04.2024 року, який є позитивним 0,42% проміле, висновком щодо результатів медичного огляду від 23.04.2024 року, в якому вказано, що 21.04.2024 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1-4), Актом медичного огляду № 417 від 21.04.2024 року, завершеного 23.04.2024 року, за яким був оглянутий ОСОБА_1 та потребував додаткового лабораторного обстеження, у зв`язку із чим було взято кров на вміст етилового спирту і 22.04.2024 року наданий висновок № 391 про те, що в крові виявлено етиловий спирт в кількості 0, 74 г/л. (а.с.48-49) Підстав не довіряти цим доказам у суду немає. Також, як убачається із відеозапису (а.с. 7), який був досліджений у судовому засіданні, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 із пасажиром був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування виникла обгрунтована підозра, що водій перебуває у нетверезому стані, запропонували пройти на огляд на місці зупинки, з чим водій погодився, потім отримавши від технічного приладу Drаger Alcotest 6810 позитивний результат, водій виявив бажання прослідувати у найближчий медичний заклад, в якому також проходив відповідний огляд згідно процедурі, передбаченою Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог ст. 245 , ст. 251, ст. 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підстав не довіряти вищевказаним доказам у суду немає, вони у своїй сукупності узгоджуються між собою.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З огляду на викладене, проаналізувавши наявні в справі докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 283 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Катрич