Справа №295/2132/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП та Житомирського РУП №1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.51 ч.3 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

07.02.2025 о 16 год. 20 хв. за адресою м.Житомир, вул. Київська, 17/1, ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти з Європи», таємно викрала з полиці магазину 4 шоколадки «Milka Noisette» та сіль «Saldoro meersals», загальною вартістю без ПДВ 300 грн., та покинула приміщення магазину.

Крім того, 13.02.2025 близько 13 год. 20 хв. за адресою м.Житомир, вул. Чуднівська, 92, ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», таємно викрала з полиці магазину товари, а саме ніж розкладний з пензликом 2 шт., ніж розкладний в чохлі, ніж розкладний, халву соняшникову «Norsu» ванільну 70 г., халву соняшникову «Norsu» з арахісом 70 г., гумку жувальну, на загальну вартість 611 грн., без ПДВ. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Оскільки справи стосуються однієї особи, справи підлягають об`єднанню.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення, їх розгляд судом, про що засвідчила власним підписом (а.с.1). Крім того, судом було судові повістки, смс-повістки на мобільний номер телефону останньої, які згідно довідки про доставку ОСОБА_1 отримала 18.02.2025.

Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх в протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, що ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв та клопотань не подавала, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності не зверталася.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює її неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи проводиться у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 51 ч.3 КУпАП, доведена доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД 3576044 від 07.02.2025, та серії ВАВ №041734 від 13.02.2025; письмовим зверненням ОСОБА_2 у відділ поліції про прийнття мір до ОСОБА_1 , яка 07.02.2025 вчинила дрібну крадіжку в магазині «Товари з Європи»; довідкою ціни на товар, загальна вартість викраденого товару станом на 07.02.2025 складає 300 грн. 00 коп. без ПДВ; рапортом на лінію 102, з якого вбачається, що 13.02.2025 надійшло звернення від ОСОБА_3 , що 13.02.2025 о 13 год. 24 хв. в приміщенні магазину «Аврора», що за адресою: м.Житомир, вул. Чуднівська, 92, ОСОБА_1 , вчинила дрібну крадіжку майна; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_3 , що 13.02.2025 о 13 год. 20 хв. в приміщенні магазину «Аврора» по вул. Чуднівська, 92, невідома жінка, вчинила дрібну крадіжку товару на загальну суму 611 грн.; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в якому остання визнала свою вину; довідкою про ціни на товар, загальна вартість викраденого товару станом на 13.02.2025 складає 611 грн. 00 коп. без ПДВ; постановою Богунського районного суду м.Житомира від 16.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.51 ч.1 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 ч.3 КУпАП, дрібна крадіжка, вчинена повторно протягом року.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи №295/2132/25, 295/2275/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.51 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Справі присвоїти № 295/2132/25.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. ст. 51 ч.3 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Штраф стягнути на рахунок: (Отримувач ГУК у Жит. обл/Житомирська обл/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0006797, Код класифікації доходів бюджету 21081100, «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 605, 60 грн. Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення