П О С Т А Н О В А

20.02.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда ІІ групи, - про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

До Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 31 січня 2025 року надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 574840 від 27 січня 2025 року, складеним старшим начальником СЮП Жмеринського РВП ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4 , 2011 року народження, оскільки дитина близько 18-30 год, знаходячись в сел. Браїлів по вул. Чайковського, вчинила хуліганській дії, чим порушив вимоги статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» та статті 150 Сімейного кодексу України.

Відповідний протокол було складено про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнає, пояснює, що провів з сином бесіду і такого більше не повториться.

Окрім повного визнання вини, вина ОСОБА_2 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_2 поставив свій підпис та вказав, що пояснення надасть в суді; рапортом про надходження повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_5 про те, що невідомі особи в сел. Браїлів нанесли тілесні ушкодження її синові; заявою від ОСОБА_5 , яка просить начальника поліції прийняти міри до ОСОБА_6 , який бив та ображав її сина; письмовим поясненням ОСОБА_6 , у якому вказано, що 27 січня 2025 року він пішов гуляти з друзями і зустрів ОСОБА_7 , з яким посварився; письмовим поясненням ОСОБА_7 , у якому вказано, що ОСОБА_8 побачивши його біля ліцею, почав ображати нецензурною лайкою та шарпати за одяг; копією паспорта ОСОБА_2 , відповідно до якої встановлено його особу; та копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , де батьком записаний ОСОБА_2 .

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суддя вважає вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною повністю.

Водночас суддя враховує, що автору протоколу слід звернути увагу на викладення у повній мірі об`єктивної сторони правопорушення, вчиненого неповнолітнім, а не просто вказувати "вчинив хуліганські дії".

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 враховую характер вчиненого правопорушення, яке посягає на всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток дітей, оскільки його син вчинив протиправне діяння; дані про особу правопорушника, який не працює, є інвалідом ІІ групи; ступінь його вини, який вчинив правопорушення з не прямим умислом. Інших відомостей про особу матеріали справи не містять.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених статтями 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що в даному випадку необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді попередження, передбаченому санкцією частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягувалась.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Оскільки ОСОБА_2 надав копію посвідчення інваліда ІІ групи, то суддя вважає можливим не стягувати з нього судовий збір.

Керуючись статтями 184, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чи її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ