справа № 274/890/25
провадження №3/0274/370/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Дубова Бердичівського району Житомирської області, яка перебуває в цивільному шлюбі, має двоє неповнолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

20.01.2025 адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки впродовж п?яти років не цікавиться життям дітей, які проживають з бабусею та не приймає участі в їх вихованні, чим порушила вимоги ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 09:30 24.02.2025, ОСОБА_3 не з?явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, про що свідчать матеріали справи, про причину неявки не сповістила. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбаченіст. 38 КУпАП. дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2025, зі змісту яких вбачається, що вона разом з дітьми не проживає. Діти проживають з її мамою у Вінницькій області, там ходять в школу. З дітьми вона хоче лише бачитись, займатися їх вихованням не бажає; довідкою про результати розгляду повідомлень від 30.01.2025, зі змісту якої вбачається, що в ході розгляду повідомлень, було встановлено, що ОСОБА_1 співмешкає з ОСОБА_4 та мають двох спільних дітей. ОСОБА_4 являється біологічним батьком дітей, проте при народженні не визнав батьківство та, відповідно, ОСОБА_3 має статус одинокої матері, якій згідно закону наділено право отримувати державні допомоги на утримання двох неповнолітніх дітей. Подружжя фактично проживає разом за адресою: АДРЕСА_1 , будинок не належить до їх власності, та будь хто з подружжя не мають реєстрації місця проживання за даною адресою, систематично зловживають спиртними напоями, серед односельчан характеризуються з негативної сторони. Близько чотирьох років тому рішенням місцевої служби у справах дітей неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було тимчасово поміщено до бабусі ОСОБА_5 , яка проживає в с. Юрівка Хмільницького району Вінницької області. Бабуся здійснює догляд за дітьми та забезпечує їх усім необхідним. Діти влаштовані до місцевого ліцею в с. Юрівка. Опитана в телефонному режимі гр. ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_3 не цікавиться життям дітей, не забезпечує матеріально, зловживає спиртними напоями. 20.01.2025р спільно з представниками служби у справах дітей Гришковецької ТГ було здійснено відвідування за місцем проживання гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ході відвідування було виявлено відсутність достатніх умов для проживання неповнолітніх дітей, від співмешканців було чутно різкий запах алкоголю, а в будинку декілька електричних саморобних обігрівачів які грубо порушують протипожежну безпеку.

Суд не приймає до уваги долучені до протоколу рапорти чергового Бердичівського РВП від 08.01.2025, 09.01.2025, протоколи прийняття заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.01.2025, 09.01.2025, письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.01.2025, 09.01.2025, довідки Бердичівського РВП від 08.01.2025, 09.01.2025, світлини із зображенням обстановки в будинку за місцем проживання ОСОБА_1 , оскільки вони не стосуються обставин інкримінованих ОСОБА_1 дій та не доводять її винуватості.

Суд також виключає з протоколу посилання на нестворення ОСОБА_1 належних побутових умов для проживання дітей, оскільки згідно матеріалів справи за рішенням служби в справах дітей неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають разом з бабусею в с. Юрівка Хмільницького району Вінницької області. Бабуся здійснює догляд за дітьми та забезпечує їх усім необхідним. Діти влаштовані до місцевого ліцею в с. Юрівка.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого порушення, особу винної, ступінь вини, майновий стан, а також приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд вважає можливим накласти на неї стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП,ст. 4 Закону України «Про судовий збір`у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 р. - 3028 грн).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 грн. 60 коп.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/ в розділі «Громадянам» - «Сплата штрафів»- «Реквізити для сплати штрафів по м. Бердичеві та району» - «Реквізити для сплати адміністративних штрафів та інших санкцій по місту Бердичеву та Бердичівському району».

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/ в розділі «Громадянам» - «Сплата судового збору за рішенням про стягнення судового збору на користь держави».

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк