провадження № 3/361/341/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №790518 11.11.2024 о 01 год. 55 хв. в Київській області, Броварського району, в м. Бровари по вул. Степана Бандери, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RANAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки з застосуванням газоаналізатора Drager 6820, результат тесту №1070 позитивний 1,59%о, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За викликом суду в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, від його представника адвоката Процика Д.Г. 10.02.2025 надійшли письмові заперечення на викладені в протоколі обставини та долучені на їх підтвердження докази, просить провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на те, що ОСОБА_1 не може бути суб'єктом даного адміністративного правопорушення, так як він транспортним засобом не керував, а долучена до матеріалів справи роздруківка тестування приладу Драгер тест №1070 складена відносно іншої особи, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення.

При цьому неявка в судове засідання ОСОБА_1 та його представника в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов'язкову присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а згідно ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (Далі Порядок).

Згідно зі ст. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Статтею 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 11.11.2024 серії ААД №790518 відносно ОСОБА_1 , складено за порушення п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, а інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних належних та беззаперечних доказах, проте у цій справі такі докази відсутні.

Так, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, до матеріалів справи додано : направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного… чи іншого сп'яніння в КНП Броварська БКЛ БРР БМР від 11.11.2024 о 01:55 годині (а.с.4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з зазначенням виявлених ознак сп`яніння та результату огляду на стан сп`яніння: проба позитивна, з результатами згоден 1,59 %о ОСОБА_1 від підпису відмовився» (а.с.6); результатом тестування на алкоголь до протоколу приладу Drager Alcotest 6820 від 11.11.2024 з результатом 1,59 %о, в якому особа, що тестують, від підпису відмовився (а.с.5); відеозапис з боді камери поліцейського, на якому зафіксовано пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, проходження особою огляду з результатом 1,59 %о, після чого працівники поліції складають матеріали (а.с.7).

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто виконував функції водія під час руху транспортного засобу.

З відеозаписів бодікамери працівника поліції не вбачається ані дій ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом, ані зупинення працівниками поліції цього транспортного засобу, а лише зафіксовано пропозицію поліцейсьекого пройти огляд на стан сп`яніння та саму процедуру проведення огляду, при цьому біля транспортного засобу стояло двоє чоловіків в цивільному одязі, обидва розмовляли з працівниками поліції.

В долученій до матеріалів справи роздруківці тестування на алкоголь до протоколу приладу Alcotest 6820 анкетні відомості про особу, що тестують, не співпадають із анкетними відомостями особи, вказані в протоколі (дата народження), в зв'язку із допущеними розбіжностями в протоколі та роздруківці приладу матеріали направлялися до відповідного органу для належного оформлення, однак після повернення до суду зазначені судом недоліки усунуті не були. При цьому суд не може взяти до уваги долучені до справи «Роз'яснення» працівника поліції (а.с.20) з огляду на те, що вони не містять необхідних реквізитів документа: дати, номера, а також не містять вірних анкетних даних освідуваної особи, що давало б змогу розцінювати документ як належний, допустимий та беззаперечний доказ у справі.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, враховуючи наявні докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом, а обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 790518 від 11.11.2024 не підтверджені достатніми, вагомими та беззаперечними доказами по справі, а тому суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130 ч.1, 245-248, 251-252, 268, 280, 283, 284-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.С.Сіренко