Справа 682/304/25
Провадження № 3/682/152/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Славута

Суддя Славутського міськрайонного суду Зеленська В.І., з участю секретаря судових засідань Козир О.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Маринюка С.О., потерпілої ОСОБА_2 , її представника адвоката Горщара Б.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Славута, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, протягом року не притягувався до адмінвідповідальності - за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 умисно здійснив заміну замка на вхідних дверях в будинку АДРЕСА_1 і таким чином 01.02.2025 року о 12 год 20 хв позбавив свою дружину ОСОБА_2 , що проживає разом із ним, користуватися спільним та особистим майном, на яке вона має законнє право, чим вчинив домашнє насильство економічного характеру.

ОСОБА_1 не визнав свою винуватість у вчиненні домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_2 та пояснив, що з серпня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .. З моменту реєстрації шлюбу вони стали проживати в належному йому будинку АДРЕСА_1 ; вели спільне господарство, мають спільне майно. особисті речі, одяг, документи ОСОБА_2 також знаходяться за вказаною адресою. Восени 2024 року між ним та ОСОБА_2 стали погіршуватись стосунки, так як йому не подобалось, що ОСОБА_2 весь час приділяє дочці та онукам, тому у грудні 2024 р він попросив ОСОБА_2 змінити місце проживання. ОСОБА_2 погодилася і стала проживати разом зі своєю дочкою і онуками в с. Улашанівка, але переоідично навідувалася додому на АДРЕСА_1 . У січні 2025 р він виявив, що з будинку зникли документи про право власності на будинок та інші особисті документи. Тому він змінив серцевину замка з тим, що ОСОБА_2 не змогла без його згоди зайти в будинок. Умислу на позбавлення її житла не мав. 01.02.2025 р о 12 год 20 хв ОСОБА_2 приходила додому, але його не було, ключі від вхідних дверей будинку він їй не давав, тому вона не змогла зайти в будинок. Вечором ОСОБА_2 знову прийшла з дільничим офіцером поліції і хотіла зайти в будинок, але він її не впустив, бо боявся, що вона забере інші належні йому речі.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні правопорушення, винуватість ОСОБА_1 стверджується дослідженими доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що з 2019 року співмешкає з ОСОБА_1 , 06.08.2022 року зареєструвала з ним шлюб та переїхала до нього на постійне проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; перевезла за цією адресою свої особисті речі, документи, меблі. За час шлюбу вони також придбали спільне майно: автомобіль, меблі, годинник, телевізор та інше; зробили в будинку косметичний ремонт. В період шлюбу вона продала власну квартиру в АДРЕСА_2 . Восени 2024 р почали погіршуватись стосунки з ОСОБА_1 , йому не подобалось, що вона багато уваги і часу приділяє своїй дочці та онукам. ОСОБА_1 став натякати, щоб вона пішла з будинку. В грудні 2024 року ОСОБА_1 створив такі умови, що вона не могла залишатися в будинку і спільно з ним проживати, тому вимушена була піти, хоча час від часу навідувалася додому, брала якісь речі, змінювала одяг. У січні 2025 року ОСОБА_1 повідомив, що заходити додому вона зможе лише в його присутності. 1 лютого 2025 року зранку вона знову прийшла додому по АДРЕСА_1 , але ОСОБА_1 її не допустив до речей і не дозволив забрати документи. Вона звернулася до дільничого офіцера поліції і разом зним близько 12 год 20 хв намагалася всетаки зайти в будинок по АДРЕСА_1 , але двері були зачинені, серцевина замка змінена і ключів від цього замка у неї не було, так як ОСОБА_1 умисно змінив замок, щоб не впустити її в будинок. Вечором вона знову з дільничим офіцером поліції прийшла додому, щоб забрати хоча б документи, але ОСОБА_1 не впустив їх навіть на подвір`я, позбавивши її можливості користуватися житлом, власними та спільними речами і документами, одягом.

Винуватість ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення стверджується також протоколом про адміністративне правопорушення від 07.02.2025 р серія ВАД №415023, в якомі зазначені дата, час, місце та обставини вчинення адмінправопорушення;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_1 не впускає в будинок по АДРЕСА_1 , не дозволяє забрати документи, які знаходяться у вказаному будинку, інші речі ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 про обставини події;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про обставини події;

- копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 06.08.2022 р.

Суддя, заслухавши думку усіх учасників даного процесу, а саме: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Маринюка С.О., потерпілої особи - ОСОБА_2 , її представника адвоката Горщара Б.А., з`ясувавши їхні позиції щодо обставин справи, дослідивши в сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення також матеріали справи, приходить до переконання щодо наступного.

У відповідності до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до вимог частини 1 статті 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Відповідно до п. 3, 4, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Зперечення ОСОБА_1 та клопотання його захисника про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінпраовпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є необгрунтованими, безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, так як спростовуються встановленими в ході розгляду справи обставинами.

Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність поводженню.

Проаналізувавши досліджені докази, показання учасників, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив основоположні права і свободи людини, гарантовані Основним Законом України. Діючи умисно, вчинив домашнє насильство економічного характеру щодо дружини ОСОБА_2 за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, умисно змінивши замок в будинку, де вони спільно проживали і де зберігається майно, одяг, документи потерпілої, позбавив її можливості користуватись житлом, одягом, іншим майном, документами, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як він вчинив домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій економічного характеру (позбавлення можливості користуватися житлом, одягу, іншим майном та документами, на які потерпіла має передбачене законом право), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Оскільки адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адмінстягнення в межах санкції ч. 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не визнає своєї винуватості у вчиненеому, не вживає заходів для усунення наслідків своїх протиправних дій, а також враховуючи відсутність обставин, що пом"якшують чи обтяжують його відповідальність,вважаю за необхідне направити його для проходження програми, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 283, 284, 294, 307, 308, 173-2 ч.1 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Славутська мтг/ 21081100 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): -37971775 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0022745 Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783 , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Направити ОСОБА_1 для проходження програми, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.

Суддя Зеленська В. І.