ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10963/24

Номер провадження 3/495/424/2025

06 лютого 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Білгород-Дністровський, інспектора прикордонної служби 3 категорії - дозиметриста 3 групи інспектора прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) військова частина НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА

06 грудня 2024 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 330998 Е, за яким згідно Висновку службового розслідування № 02.3/442/24-Вн від 02.12.2024, 21.11.2024 о 10:27 годині під час несення служби в прикордонному наряді «Вартовий шлагбауму» (на напрямку Кордон) в пункті пропуску через державний кордон «Старокозаче-Тудора» інспектор прикордонної служби 3 категорії - дозиметрист 3 групи інспектора прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип A) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону молодший сержант ОСОБА_1 допустив безконтрольний вихід з території пункту пропуску в сторону державного кордону України з Республікою Молдова громадянина України ОСОБА_2 , який слідував в якості пішохода, без проходження ним прикордонно-митного контролю, чим порушив вимоги пункту 27 глави 5 розділу ІІ наказу МВС від 19.10.2015 № 1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 13391/27836, підпункту 6.9 пункту 6 розділу IV Додатку 2 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон України у міжнародному пункту пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче-Тудора», затвердженої наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 16.08.2022 № 1038-АГ, а саме: 6.9 Прикордонний наряд «Вартовий шлагбаума» при виїзді (виході) осіб з території пункту пропуску діє відповідно до пунктів 2.11. та 2.12. Розділу IV Технологічної схеми (у разі видачі контрольного талону).» «2.12. За відсутності у водія контрольного талона або відсутності на контрольному талоні однієї з відповідних відміток, прикордонний наряд «Вартовий шлагбаума» транспортний засіб та осіб за межі пункту пропуску не пропускає, доповідає старшому прикордонних нарядів у пункті пропуску»; пунктів 1-3 розділу IV наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25.02.2021 року № 214-АГ «Про затвердження Режимних правил та зон прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон», тобто молодший сержант ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте його представник адвокат Сезьонова М.С. надала до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбалому ставленню військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду, не вважає з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2024 року ніс службу у прикордонному наряді «Вартовий шлагбауму» (в напрямку Кордон) у пункті пропуску через державний кордон «Старокозаче Тудора».

21.11.2024 року близько 10:24 на виїзд з України, в якості пішохода прибув громадянин України ОСОБА_3 , в результаті чого отримавши контрольний талон у п/н «ВШ-тил» прослідував у міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче», безперешкодно потрапив до п/н.

Адвокат зазначає, що по шляху слідування гр. ОСОБА_3 отримав лише контрольний талон, а далі пройшов без проходження інших видів прикордонного контролю. Та як вбачається з пояснень військовослужбовців, що несли службу у день події на пункті пропуску помічений не був, переховувався, про що також свідчать матеріали справи, а саме відеозаписи з камер спостереження на пункті пропуску.

Висновками службового розслідування не заперечується факт того, що «ВШ-кордон» гр. ОСОБА_3 приховано вийшов за межі ППр в сторону ДК за автомобілем. В подальшому за 50 метрів від шлагбаума був затриманий п/н «ВШ-кордон» та повернутий на територію пункту пропуску. Після чого надав план пуску «учбового порушника» підписаний першим заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 .

З пояснень військовослужбовців, що несли службу у прикордонному наряді «Вартовий шлагбауму» (в напрямку Кордон) у пункті пропуску через державний кордон «Старокозаче Тудора» вбачається, що одразу після виявлення незаконного переміщення гр. ОСОБА_5 ПИРІГА пунктом пропуску та намаганням виходу з пункту пропуску, ОСОБА_6 було наказано ОСОБА_7 зупинити правопорушника, та одразу було здійснено доповідь старшому зміни прикордонних нарядів про подію після чого ОСОБА_1 прослідував за правопорушником затримав його та повернув в межі пункту пропуску.

В провину ОСОБА_1 ставиться факт, що він нібито допустив безконтрольний вихід з території пункту пропуску в сторону державного кордону України з Республікою Молдова громадянина України ОСОБА_2 , який слідував в якості пішохода, без проходження ним прикордонно-митного контролю.

Однак, як вбачається з камер відеоспостереження (що наявні в матеріалах справи), пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зазначено у матеріалах службового розслідування: правопорушник переховувався та був виявлений прикордонним нарядом «Вартовий шлагбауму» (в напрямку Кордон) ще на території пункту пропуску, і у відповідності до положень Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 № 407, прикордонним нарядом звернено до правопорушника з метою перевірки документів, на що останній не відреагував та швидко попрямував до кордону з Республікою Молдова у зв`язку із чим був затриманий із застосуванням фізичного впливу.

Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 було здійснено всі передбачені заходи з виявлення та припинення правопорушення.

Адвокат вважає, що протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 330998 Е від 06 грудня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , не містить даних, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, зокрема, не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він був зобов`язаний вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому провину.

ОСОБА_1 виконував всі покладені на нього завдання прикордонного наряду «Вартовий шлагбауму» в повній відповідності до чинного законодавства, його дії були відокремлені та впорядковані, забезпечуючи правопорядок в межах несення служби.

Наголошує, що службовим розслідуванням 02.3/442/24-ВН від 02.12.2024 року не встановлено жодного належного та допустимого доказу щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки не наведено жодних даних, що факт безконтрольний вихід з пункту пропуску «учбового правопорушника» вихід з пункту пропуску стався внаслідок умисного нехтування ОСОБА_1 своїми посадовими обов`язками.

З огляду на вище вказане, та враховуючи, що висновки про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачиться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що провадження по справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

06.02.2025 від адвоката Сезьонової Марії Степанівни надійшло клопотання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та представника. Вимоги викладені у клопотанні про закриття провадження по справі № 495/10963/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення передбачене ст. 172-15 ч. 2 КУпАП підтримують в повному обсязі справу № 495/10963/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення передбачене ст. 172-15 ч. 2 КУпАП просять закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 268 КУпАП явка правопорушника у вказаній категорії справ не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його особистої участі.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду. Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія). Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка до ст. 172-13 КУпАП).

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

З наявних документів вбачається, що ОСОБА_1 є молодшим сержантом НОМЕР_1 прикордонного загону і відповідно перебуває на військовій службі в Державній прикордонній службі України, що підтверджується службовим посвідченням № НОМЕР_3 виданим 16.01.2024, а, отже, така особа є суб`єктом адміністративної відповідальності.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 24 лютого 2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово був продовжений та триває по сьогоднішній час.

Таким чином, на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме: 21.11.2024, на території України був встановлений та діяв особливий період.

Відповідно до ст. 245 Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких визначено законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу.

Частина перша статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби. Частина друга цієї статті встановлює відповідальність діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція вказаної норми ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, указана норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують порядок проходження військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений на підставі та з урахуванням Висновку службового розслідування по факту порушення правил несення прикордонної служби в пункті пропуску «Старокозаче», що дозволило учбовому порушнику безперешкодно потрапити на територію пункту пропуску та безконтрольно покинути його, відповідно до якого спростовується наявність складу правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу.

В ході службового розслідування, на підставі якого було винесено вищезазначений висновок, встановлено що 21.11.2024 близько 10:24 год. на виїзд з України, в якості пішохода прибув громадянин України ОСОБА_3 , в результаті чого отримавши контрольний талон у п/н «ВШ-тил» прослідував у міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче», безперешкодно потрапив до п/н «ВШ-кордон», де приховано вийшов за межі ППр в сторону ДК за автомобілем. В подальшому за 50 метрів від шлагбаума був затриманий п/н «ВШ-кордон» та повернутий на територію пункту пропуску. Після чого надав план пуску «учбового порушника» підписаний першим заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 .

З пояснення ІПС 3-ї категорії - дозиметриста 1-ї групи інспекторів прикордонного контролю віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) старшого сержанта ОСОБА_8 , який виконував обов`язки п/н «ВШ-тил» в ППр «Старокозаче» з 08:00 21.11.2024 до 20:00 21.11.2024, стало відомо, що усьому складу зміни п/н було визначено додаткові завдання щодо дотримання режиму в пункті пропуску. Близько 10:24 год. до ППр прибув автобус, з якого вийшов громадянин, з метою перетнути ДКУ в пішому порядку. Зупинивши зазначеного громадянина, видав йому контрольний талон та пояснив маршрут руху, після чого вищезазначений громадянин попрямував в ППр в пішому порядку на напрямку «виїзд з України».

З пояснення ІПС 1-ї категорії - старшого оператора ВБР та ПБПС впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) штаб-сержанта ОСОБА_9 , який виконував обов`язки п/н «ВШ-кордон» в ППр «Старокозаче» з 08:00 21.11.2024 до 20:00 21.11.2024, стало відомо, що усьому складу зміни п/н було визначено додаткові завдання щодо дотримання режиму в пункті пропуску. Близько 10:26 год. знаходився в кабінці «ВШ-кордон» у зв`язку з погодними умовами, у зазначений час до шлагбауму на виїзд з України під`їхав легковий автомобіль, до якого підійшов молодший п/н «ВШ-кордон» та взяв контрольний талон, перевіривши наявність відміток контрольних служб після чого відкрив шлагбаум та легковий автомобіль виїхав з ППр. Одночасно він побачив особу, яка приховано рухається за машиною в напрямку суміжної Сторони та визначив завдання молодшому п/н «ВШ-кордон» щодо затримання вищезазначеного громадянина. Близько 10:27 год. молодшим п/н «ВШ-кордон» був затриманий громадянин та повернутий в ППр. Надалі було доставлено вищезазначеного громадянина до п/н «СПНППр», після чого громадянин надав план пуску «учбового порушника».

З пояснення ІПС 3-ї категорії 3-ї групи ІПК віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип 5) молодшого сержанта ОСОБА_10 , який виконував обов`язки п/н «ВШ-кордон» в ППр «Старокозаче» з 08:00 21.11.2024 до 20:00 21.11.2024, стало відомо, що в період 10:27 год. перебував біля шлагбаума і в цей час перевіряв контрольний талон у транспортного засобу, що слідував на виїзд з ППр, після перевірки та відбору контрольного талону, пішов відкрив шлагбаум. Під час його руху до службового приміщення, старший п/н «ВШ-кордон» побачив порушника та визначив йому завдання щодо затримання вищезазначеного громадянина. Він побіг за ним та близько в 50 м від ППр затримав громадянина та повернув його в ППр. Старшим п/н «Вш-кордон» вищезазначений громадянин був доставлений до п/н «СПНППр».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державний кордон України» режим у пунктах пропуску через державний кордон України - порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів, - визначається згідно з законодавством України Державною прикордонною службою України разом з компетентними органами.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 № 407 (далі Інструкція № 407), ця Інструкція визначає загальні засади організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон.

Згідно з п. 1.2 Інструкції № 407 перевірка документів - дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортних та інших документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.

Згідно з п. 6 глави 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 № 1261 (далі Інструкція № 1261) кожен прикордонник під час несення служби у прикордонному наряді відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків.

Відповідно до п. 7 глави 2 Інструкції № 1261 під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: Під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані:

нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону;

стежити за сигналами, що подаються з підрозділу на ділянку та з ділянки у підрозділ, та діяти за ними;

постійно підтримувати зв`язок з підрозділом охорони кордону;

у випадку виникнення пожежі на ділянці місцевості, яка безпосередньо прилягає до державного кордону, і якщо є загроза поширення пожежі на суміжну територію - вживати заходів щодо її гасіння;

надавати, не припиняючи виконання одержаного завдання, необхідну допомогу потерпілим на ділянці, що охороняється, з подальшою доповіддю старшому зміни прикордонних нарядів або черговому підрозділу охорони кордону;

суворо виконувати заходи маскування і безпеки під час несення служби та дотримуватися слідового режиму;

здійснювати постійний контроль за повітряним простором (водною поверхнею) на визначеній ділянці;

припиняти будь-які спроби незаконної зміни проходження лінії державного кордону України;

у взаємодії із Збройними Силами України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, відповідними правоохоронними органами припиняти збройні конфлікти та інші провокації на державному кордоні України та в інших районах несення служби;

у взаємодії із підрозділами Збройних Сил України та інших військових формувань брати участь у відбитті вторгнення або нападу на територію України, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

брати участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану;

виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України;

здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду;

здійснювати самостійно або у взаємодії зі співробітниками органів (підрозділів) Національної поліції України і Служби безпеки України в межах контрольованих прикордонних районів контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства, а також біженцями, особами, які потребують додаткового захисту, та особами, яким надано притулок в Україні, установлених правил перебування на її території;

приймати заяви про визнання осіб біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, у порядку, визначеному Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

охороняти та конвоювати затриманих осіб і плавзасоби;

брати участь у взаємодії із посадовими особами органів (підрозділів) Служби безпеки України, Національної поліції України, Національної гвардії України та інших правоохоронних органів у боротьбі з тероризмом;

інформувати органи державної влади та громадян про аварії, пожежі, катастрофи, стихійне лихо та інші надзвичайні події на державному кордоні України, у прикордонній смузі та в контрольованих прикордонних районах;

здійснювати прикордонний контроль і пропуск осіб, транспортних засобів, вантажів у пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду відповідно до вимог Закону України "Про прикордонний контроль", нормативно-правових актів та актів організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України;

здійснювати самостійно або разом із спеціально уповноваженими на те органами державної влади і посадовими особами контроль у районах несення служби за збереженням природних ресурсів і підводної культурної та археологічної спадщини, додержанням правил промислової та іншої діяльності, охороною довкілля.

Пунктом 27 глави 5 розділу ІІ Інструкції № 1261 встановлено, що вартовий шлагбаума - прикордонний наряд у складі одного та більше прикордонників, який призначений для контролю за перетинанням державного кордону особами, транспортними засобами, їх в`їздом (виїздом) у/з пункт(у) пропуску (пункт контролю, контрольний пункт в`їзду - виїзду) та несе службу у визначеному місці.

Місце несення служби може облаштовуватися: службовим модулем прикордонного наряду, комплексом автоматизованого контролю за переміщенням радіоактивних матеріалів, системами зчитування номерних знаків автомобіля, шлагбаумами, приладами (засобами) для примусової зупинки автотранспорту, засобами обмеження швидкості та/або автоматизованою системою блокування руху транспортних засобів.

Для зупинки транспортних засобів прикордонний наряд може забезпечуватися диском із червоним світлоповертачем, а також жилетами із світлоповертаючими стрічками, сигналізаційними приладами, необхідною документацією.

Під час виконання завдань вартовий шлагбаума зобов`язаний:

вести спостереження за місцевістю і транспортними засобами, які прибувають для в`їзду в Україну і виїзду з України;

перевіряти наявність документів у осіб, які в`їжджають у пункт пропуску (пункт контролю, контрольний пункт в`їзду - виїзду), страхових полісів на транспортні засоби закордонного прямування, про осіб, які не мають відповідних документів, доповідати старшому прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон;

надавати дозвіл на в`їзд у пункт пропуску (контрольний пункт в`їзду - виїзду) посадовим особам контрольних органів (служб), працівникам сфери обслуговування, співробітникам правоохоронних органів та іншим особам, які не прямують через державний кордон, за наявності відповідних документів;

надавати дозвіл на в`їзд (виїзд) в(з) пункт пропуску (пункт контролю, контрольний пункт в`їзду - виїзду) транспортних засобів для (після) проходження прикордонного, митного та інших визначених законодавством України видів контролю;

під час пропуску в пункт пропуску (пункт контролю, контрольний пункт в`їзду-виїзду) транспортних засобів стежити, щоб ними не проїхали правопорушники;

вживати заходів щодо недопущення незаконного в`їзду, виїзду транспортних засобів у/з пункт(у) пропуску (пункт контролю, контрольний пункт в`їзду - виїзду), у тому числі шляхом застосування шлагбаумів, приладів (засобів) для примусової зупинки автотранспорту та/або автоматизованої системи блокування руху транспортних засобів.

Згідно п. 11 глави 2 розділу ІІ Інструкції № 1261 прикордонним нарядам окрім іншого забороняється учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби.

Відповідно до частини 8 пункту 9 розділу ІІ Інструкції № 1261 під час виконання завдань прикордонні наряди мають право вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, суд приходить до висновку, що матеріали не містять відомостей стосовно того, що ОСОБА_1 допустив безконтрольний вихід громадянина ОСОБА_11 з території пункту пропуску в сторону державного кордону України з Республікою Молдова.

Зважаючи на вищевикладені норми Інструкції та закону, судом констатовано, що ОСОБА_1 було здійснено всі передбачені заходи з виявлення та припинення правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 330998 Е від 06 грудня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , не містить даних, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, зокрема, не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він був зобов`язаний вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому провину.

Отже, поза розумним сумнівом, за допомогою джерел доказування, особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення не доведено існування обставин, настання яких ставиться у провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до практики, що склалася в національному та міжнародному праві, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не може бути беззаперечним, тобто достатнім, доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Лише дослідження протоколу про адміністративне правопорушення у сукупності з іншими доказами по справі, що узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, дає можливість органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, встановити дійсні обставини справи, що розглядається.

Згідно з положеннями частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» («Malafeyeva у russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelin у. russia» заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а тому всі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення повинні тлумачитися на його користь.

За таких підстав, аналізуючи досліджені під час розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративного правопорушення, не підтверджуються зібраними та наявними у матеріалах справи доказами. На суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності. Більш того, приєднані до даної справи докази породжують сумніви у достовірності викладених у них фактів, та ґрунтуються на припущеннях - суб`єктивних уявленнях відповідних посадових осіб, що у свою чергу, з огляду на вищенаведені норми та обставини, свідчить про відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 172-15, 245, 247, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстави п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Д.Анісімова