ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3904/24 Суддя суду 1 інстанції: Чижиченко Д.В.
Провадження № 33/818/228/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Мамедова Е.А. огли на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2024, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1994 року народження,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 25.06.2024 о 15 год 29 хв за адресою: вул. Москалівська, 106 у м. Харкові, ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим такого права. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з постановою районного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Мамедов Е.А. огли подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Разом з тим захисник ОСОБА_1 адвокат Мамедов Е.А. огли просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, оскільки він вже подавав апеляційну скаргу, яка була повернута постановою Харківського апеляційного суду.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлялися про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явилися, що в силу вимог ст. 294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №910663 від 25.06.2024; постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2023 з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення, в тому числі у виді позбавлення права керувати ТЗ строком на 1 рік; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1380600 від 05.02.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу, що свідчить про повторність вчинення протягом року правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП; відеозапис з місця зупинки транспортного засобу від 25.06.2024.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -.

Виходячи з ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті,

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №910663 від 25.06.2024, (а.с. 3) 25.06.2024 о 15 год 29 хв за адресою: вул. Москалівська, 106 у м. Харкові, ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим такого права. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що справа була розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника заслуговує на увагу, однак не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки винність ОСОБА_1 підтверджується всією сукупністю доказів наявних у матеріалах справи.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена, а тому постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суб`єктивні висновки апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Між тим, відповідно судової постанови, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. в доход держави.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, між іншим, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 .(а.с. 25)

За таких умов, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Мамедова Е.А. огли. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мамедова Е.А. огли задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Виключити з резолютивної частини постанови суду обов`язок по стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судового збору в розмірі 605,60 грн. в доход держави.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко