справа № 515/1764/24
провадження № 3/492/43/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2025 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом, не маючого посвідчення водія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не вчиняв однорідного правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

13 листопада 2024 року о 22 год. 53 хв. ОСОБА_1 по автомобільній дорозі Одеса-Рені 138 км Білгород-Дністровського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під фіксацію з застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, призначене на 15 год. 30 хв. 19 лютого 2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, але належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою, яку він сам вказав співробітникам поліції під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду з довідкою відділення «Укрпошти» де є позначка «адресат відсутній за вказаною адресою», що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не з`явився до поштового відділення для отримання конверту з поміткою «судова повістка», у зв`язку з не проживанням за вказаною ним адресою та в такому випадку вважається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був позбавлений права отримувати інформацію про рух справи, тощо.

Також, слід врахувати про можливість ОСОБА_1 дізнатись про стан судового провадження справи залежить від його волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 15 год. 30 хв. 19 лютого 2025 року, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, у зв`язку з чим суддя, відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності за наявними у справі доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 277 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його провина у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 576686 від 13 листопада 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду у КНП «Татарбунарська багатопрофільна лікарня» Татарбунарської міської ради; рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Горінчой В.В. від 13 листопада 2024 року, відповідно до якого в ході патрулювання автомобільній дорозі Одеса-Рені 138 км Білгород-Дністровського району Одеської області працівниками поліції було зупинено транспортним засобом марки «Volkswagen LT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування з яким було встановлено, що він керував вказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медогляд на стан сп`яніння на місці зупинки або проїхати до медичного закладу, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження зазначеного огляду під фіксацію з застосуванням технічних засобів відеозапису, пояснивши, що він вживав алкогольні напої; відеозаписом, доданим до протоколу та іншими матеріалами справи.

Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, які відповідно передбачають, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, 13 листопада 2024 року о 22 год. 53 хв. по автомобільній дорозі Одеса-Рені 138 км Білгород-Дністровського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під фіксацію з застосуванням технічних засобів відеозапису.

Суддя дійшла висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими суддею.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суддею встановлено не було.

Також, суддя, при накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 враховує, що його протиправні дії могли потягнути за собою тяжкі наслідки.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху «водій» особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до облікових даних ЄДР МВС України ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою САП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим він не підпадає під поняття «водій».

У постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 у справі № 145/932/20 зазначено, що: згідно зі сталою правозастосовною практикою, позбавлення права керування транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка його не має.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих, обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення вказаного адміністративного правопорушення, беручи до уваги, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, суддя дійшла висновку, що для виховання ОСОБА_1 , запобігання вчинення, як ним так і іншими особами, адміністративних правопорушень необхідним та достатнім буде застосування до правопорушника адміністративного стягнення, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП відносно інших осіб у виді штрафу.

Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 34, 35, 40-1, 130, 221, 277, 283-285, 303, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії наявної постанови, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна, де у порядку примусового виконання наявної постанови в частині накладення штрафу з ОСОБА_1 буде стягнуто подвійний розмір штрафу, зазначений у даній постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.