Постанова

Іменем України

19 лютого 2025 року

смт Краснопілля

cправа № 578/84/25

провадження № 3/578/84/25

Краснопільський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І.

учасники судового провадження:

ОСОБА_1 у статусі особи, який притягується до адміністративної відповідальності

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області об`єднану судову справу за адміністративними матеріалами, які надійшли з Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , село Давидки Коростенського району Житомирської області; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; пенсіонер; Паспорт громадянина України НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2

за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

і установив:

20 січня 2025 року о 10:21 год. в селищі Краснопілля за вулицею Підлісна, 4 ОСОБА_1 повторно протягом року керував мотоциклом SP125C-2C номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху. Правопорушення зафіксовано на порт. відео 11139948/8.

26 січня 2025 року о 10:09 год. в селищі Краснопілля за вулицею Вокзальна, 40 ОСОБА_1 повторно протягом року керував мотоциклом SP125C-2C номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху. Правопорушення зафіксовано на порт. відео 101302570/6.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень та пояснив, що керував засобом, оскільки у нього були термінові справи. На далеку відстань пішки він не пересувається, болять ноги, хворіє, щодня вживає ліки.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, Суд доходить наступних висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/ встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина друга статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Установлені судом обставини підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 225616 від 20.01.2025, серії ЕПР1 № 230635 від 26.01.2025;

матеріалами відеозапису, Актами огляду на стан сп`яніння, Направленням для проведення огляду, Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 29.11.2024 стосовно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП, Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАД № 932342 від 26.01.2025 стосовно ОСОБА_1 за статтею 126 ч. 4 КУпАП.

Згідно положень статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог стст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, винуватість ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і його дії за частиною другою статті 130 КУпАП поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковано вірно.

Доказів же, що спростовували б винність ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху, суду не надано.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Посилання ОСОБА_1 на вживання ліків суд не приймає до уваги, відноситься критично і уважає таку процесуальну позицію останнього як спроба уникнути адміністративної відповідальності. Поліцейським було дотримано порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Згідно зі статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 34 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Згідно зі статтею 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на викладене, у відповідності до вимог статті 36 КУпАП вважаю за необхідне матеріали адміністративної справи за № 578/84/25 провадження № 3/578/84/25 об`єднати зі справою за № 578/85/25 провадження № 3/578/85/25 в одне провадження за № 578/84/25 провадження № 3/578/84/25.

Санкцією частини другої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З Витягу з бази інформаційного порталу Національної поліції України (ІПНП) слідує, що 22.04.2011 ОСОБА_1 отримав ПОСВІДЧЕННЯ ВОДІЯ УКРАЇНСЬКЕ ВАЕ057064 категорія А Центр ДАІ 5901 і статус документа значиться як не визнач. Міграція. Разом з цим, судове рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 29 листопада 2024 року, яким ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік, набрало законної сили, а відомості до бази ІПНП про таке залишаються не облікованими. Поліцейський при документуванні правопорушення також не врахував означеного судового рішення і визначив статус ОСОБА_1 як водій, з чим суд не погоджується, та виключає таку ознаку.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з частиною третьою статті 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 29 листопада 2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне на підставі частини другої статті 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 29 листопада 2024 року.

Також додатково до одного з зазначених основних стягнень, суд може постановити оплатне вилучення у водія транспортного засобу, що передбачає повернення коштів колишньому власнику: предмет примусово вилучається, реалізується, витрати по реалізації відраховуються, і решта суми повертається власнику.

З протоколів слідує, що власником засобу SP125C-2C номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_3 .

Зважаючи на викладене, у відповідності до вимог статтей 33, 36, 38 КУпАП вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, з застосуванням положень сттті 30 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000.00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк чотири роки без оплатного вилучення транспортного засобу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. Підстави для його звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи відсутні.

Керуючись статтями 36, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Матеріали адміністративної справи за № 578/84/25 провадження № 3/578/84/25 стосовно ОСОБА_2 за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати зі справою за № 578/85/25 провадження № 3/578/85/25 стосовно ОСОБА_2 за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 578/84/25 провадження № 3/578/84/25.

ОСОБА_2 (Паспорт громадянина України НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 (Паспорт громадянина України НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) адміністративне стягнення за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушенняз застосуванням положень статті 36 цього кодексу у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 /тридцять чотири тисячі / грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк чотири роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 (Паспорт громадянина України НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 605 /шістсот п`ять / грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення /стаття 307 КУпАП/.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України /стаття 308 КУпАП/.

Реквізити рахунків для зарахування надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 21081800 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»

Отримувач: ГУК у Сумській обл./Сумська обл./21081300,

Код за ,

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

Рахунок: UA0018001

Код класифікації доходів: 21081300

Призначення платежу *;21081800; _____________; _____________;

(серія протоколу про (номер протоколу про адмінправопорушення) адмінправопорушення)

*_________________________________________.

(прізвище, ім`я, по батькові правопорушника)

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар