Справа № 214/162/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не заміжньої, не працевлаштованої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 о 13:30 год. ОСОБА_3 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов по відношенню до її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вживав алкогольний напій «Сидр» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, біля буд. 54, та на час вчинення правопорушення не досяг 16-річного віку.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що «…у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи».

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_3 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило, причини її неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової її участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, вина ОСОБА_3 підтверджується наступними належними та допустимими письмовими доказами у справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №644593 від 21.11.2024, в якому зазначені обставини ухилення ОСОБА_3 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мало місце 20.11.2024, а саме: розпиття останнім алкогольного напою «Сидр» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, біля буд. 54, будучи особою, яка на час вчинення правопорушення не досягла 16-річного віку (а.с.1);

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21.11.2024 (а.с.3);

-письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 21.11.2024, відповідно до яких, добровільність визнання ним вини без застосування психічного примусу підтвердила його законний представник мати ОСОБА_3 (а.с.4).

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Положеннями ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п.п.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали справи та дійшов висновку, що в діях малолітнього ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, за ознаками: розпивання спиртних напоїв в забороненому законом місці. Однак, враховуючи, що він не є суб`єктом даного правопорушення з огляду на недосягнення віку, з якого настає адміністративна відповідальність, тому суд доходить висновку про наявність правових підстав для притягнення його матері ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, адже під час судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, який проявив девіантну поведінку, а саме: розпивав спиртні напої в забороненому законом місці.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_3 необхідно накласти стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.184, ст.ст.245, 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко