Справа № 192/393/25
Провадження № 3/192/141/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського)району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , різноробоча в ТОВ «Агро-майстер-мехток», протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 31 січня 2025 року о 01 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї неповнолітньої доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результат чого остання порізала собі руку ножем та була доставлена до КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе розглянути протокол за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП її участь не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали додані до протоколу, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей .

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У даному випадку протокол містить посилання на те, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї неповнолітньої дитини, внаслідок чого остання 31 січня 2025 року в 00 годин 00 хвилин порізала собі руку ножем та була доставлена до КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР» в стані середньої тяжкості.

Винуватість притягуваної до адміністративної відповідальності особи підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №403224 від 04 лютого 2025 року, з якого з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: дата, час і місце вчинення; письмовим поясненнями ОСОБА_1 , письмовим поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 , яка повідомила, що не мала наміру здійснити самогубство, а хотіла таким чином привернути до себе увагу хлопця; довідкою за результатами розгляду звернення обласної дитячої лікарні від 04 лютого 2025 року по факту самокалічення ОСОБА_2 ; інформаційною довідкою про правопорушення за участю дитини про спробу самогубства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 2129 від 03 лютого 2025 року, якою підтверджується факт того, що неповнолітня ОСОБА_2 порізала собі руку ножем.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, а також з урахуванням інших обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за потрібне накласти на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративне стягнення відповідно в межах санкції за даною статтею у виді штрафу з урахуванням обставин справи.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 27, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 283, 284, ч.ч. 2,3 ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Н. О. Щербина