Справа № 585/525/25
Номер провадження 3/585/234/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області, в складі: головуючої судді - Євлах О.О., секретаря Безручко О.П., прокурора Грабко М.К., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, уродженця Сумської області, Роменського району, с.Біловоди, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працював у ГУНП в Сумській області (звільнений 10.09.2021 року), пенсіонер, паспорт № НОМЕР_2 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

12 лютого 2025 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 13-2025 від 12 лютого 2025 року згідно якого ОСОБА_1 несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2021 рік, що є вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією передбаченого абз.2 ч.2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що декларацію за 2021 рік після звільнення з роботи 10.09.2021 року, він подав вчасно, а от декларацію щорічну за 2021 рік він подав лише 02.11.2024 року. Причиною несвоєчасного подання декларацій зазначає те, що він не знав про Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який вступив в силу з 12.10.2023 року та яким встановлено те, що особи, які не подали декларації у 2022-2023 роках, в тому числі і щорічну після звільнення за 2021 рік, повинні їх подати до 31.01.2024 року та те, що відповідно до ч.7 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» повинен подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби. Поважних причин, які б завадили йому подати вчасно щорічну декларацію після звільнення за 2021 рік не було. Причиною несвоєчасного подання послужило те, що він не знав про необхідність такого подання. Вважав, що подав декларацію за 2021 рік після звільнення, то цього достатньо.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що наявні усі елементи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яке інкримінується ОСОБА_1 , який безвідповідально поставився до виконання обов`язку, покладеного на ЗУ «Про запобігання корупції», не вчинив дії щодо своєчасного, до визначеного законодавцем терміну, подання декларації, за що встановлена адміністративна відповідальність. Непереборних перешкод для своєчасного подачі декларації у ОСОБА_1 не було. Останній мав доступ до мережевих сервісів, мав можливість заповнити електронну форму декларації це не має організаційних ускладнень, не потребує значних витрат часу та складних технічних операцій. Дане адміністративне правопорушення не може бути визнано малозначним. Строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не пройшли. Тому просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали долучені до протоколу, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1ст.172-6 КУпАП виходячи з такого.

Наказом ГУНП в Сумській області №373 о/с від 02.09.2021 року старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з 10 вересня 2021 року звільнено зі служби в поліції. (а.с.29)

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліції» від 02.07.2015 року , поліцейським є громадянин України, який відповідно до цього Закону склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції визначається , як державна служба особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень та згідно ст.81 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,за минулий рік.

Тобто ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, як особа яка працювала в ГУНП в Сумській області та звільнився з власним бажанням зі служби в поліції згідно наказу №373 о/с -02.09.2021 року і зобов`язаний був подати щорічну декларацію за 2021 рік до 01.04.2022 року.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави в умовах воєнного стану», яким установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31.01.2024.

Відповідно до ч.7 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» , суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та поліцейських поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному частиною 4 статті 24 Закону України Про Національну поліцію» ( крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1-5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції).

ОСОБА_1 проходив службу в ЗСУ за мобілізацією з 27.03.2023 року по 26.12.2023 року. Тобто, відносився до осіб, яким надано право подавати декларації, визначені законом України «Про запобігання корупції» не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби. Відтак, ОСОБА_1 мав право на подання щорічної декларації за 2021 рік до 25.03.2024 року.

Як встановлено з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подав щорічну декларацію за 2021 рік в жоден із визначених Законом строк: ні до 01.04.2022 року; ні до 31.01.2024 року; ні до 25.03.2024 року.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення за ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП.

Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, КУпАП може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Також, згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Зважаючи на вищевикладене, приходжу до висновку, що датою скоєння правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП є 01.04.2022 року. Вказане правопорушення не є триваючим, про відсутність щорічної декларації ОСОБА_1 за 2021 рік НАЗК було відомо вже з 25.03.2024 року, оскільки саме цю дату НЗК визначає як граничну для подання декларації ОСОБА_1 , а протокол про адміністративне правопрушення відносно нього складено 12.02.2025 року, при цьому матеріали стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в цей же день надійшли до Роменського міськрайонного суду Сумської області. Відтак з часу виникнення у ОСОБА_1 обов`язку подати декларацію за 2021 рік, тобто скоєння правопорушення минуло більше 2 років, а з часу виявлення правопорушення минуло більше шести місяців, у зв`язку з чим стягнення на нього не може бути накладено в силу вимог ст.38 КУпАП.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначених у статті 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч.1 , 221, 283-284,287 291, 298-299, 326 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ