П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/222/25

20 лютого 2025 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О.О., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

17 лютого 2025 року близько 17 години 20 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_2 , яка доводиться йому мамою, виражався нецензурною лайкою та штовхав, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив відносно своєї мами ОСОБА_2 домашнє насильство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, надав пояснення, що він проживає у літній кухні, батьки проживають за цією адресою в окремому будинку. Зазначив, що на побутовому ґрунті з мамою часто виникають конфлікти, однак вказав, що ініціаторами їх постійно є мама. Заперечив той факт, що 17 лютого 2025 року о 17 годині під час чергової сварки маму штовхав та що вона падала. Зазначив, що у останньої відсутні будь-які докази, щодо спричинення ним тілесних ушкоджень. Також вказав, що сам конфлікт мав місце при чому ініціатором конфлікту була його мама, яка не дозволяла йому зайти до свого житла.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона проживає з своєю сім`єю, а саме з чоловіком та дітьми, у АДРЕСА_1 . Будинок належить їй та чоловікові. З їх дозволу на території домоволодіння у літній кухні проживає син - ОСОБА_3 17 лютого 2025 року в неї виник черговий конфлікт із сином з приводу того, що останній не сплачує за використану електроенергію та може залишати без нагляду увімкнені електроприбори. Тому чоловік відключив на щитовій літню кухню від електропостачання. Коли син повернувся, вказала йому на це, однак син почав сварку, під час якої висловлювався на її адресу нецензурними словами та штовхнув від чого вона впала.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що не був очевидцем конфлікту, який мав місце 17 лютого 2025 року між його дружиною та сином ОСОБА_5 , однак вказав, що дружина скаржилась на сина, який зреагував неадекватно на її зауваження з приводу того, що він не сплачує за використану ним електроенергію. У ході сварки, останній висловлювався незензурними словами, погрожував їй, дружина також йому повідомила, що син її штовхнув, внаслідок чого вона впала.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що між мамою та братом ОСОБА_5 часто виникають конфлікти. Вказала, що брат неодноразово провокує маму на конфлікти під час яких виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою мамі. Зазначила, що 17 лютого 2025 року, близько 17 години 20 хвилин, між мамою та братом ОСОБА_5 виник конфлікт на побутовому ґрунті, під час якого брат ображав маму нецензурною лайкою.

Незважаючи на ті обставини, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав, його вина у вчиненні правопорушень доводиться матеріалами справи, а заперечення спростовуються показами свідків.

Вказані обставини підтверджуються також протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251939 від 19 лютого 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 17 лютого 2025 року близько 17 години 20 хвилин вчинив домашнє насильство щодо свої мами ОСОБА_2 ; рапортом оперативного чергового відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Ярича І. В. від 18 лютого 2025 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18 лютого 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 19 лютого 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 19 лютого 2025 року.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

П. п. 4 та 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидії домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Нормами зазначеного закону встановлено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та свідків, дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП правильною.

При накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність судом не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Зважаючи на викладене, вважаю, що за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 24, 23, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, який слід стягнути на р/р UA0009618, отримувач - ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Богородч./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету - 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету- "Адміністративні штрафи та інші санкції".

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: