Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/39/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року селище Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи притягнутий 18 липня 2024 року Народицьким районним судом Житомирської області до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами, 29 грудня 2024 року о 18 годині 00 хв., по вулиці Центральній с.Новий Дорогинь Народицької ОТГ Коростенського району Житомирської області керував мотоциклом «Днепр-11» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголя з ротової порожнини), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В судові засідання 10.02.2025 та 20.02.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, про причину неявки суду не повідомив, заперечень на протокол та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

Крім того, повідомлення про розгляд справи 17.01.2025 та 10.02.2025 розміщено на офіційному сайті судової влади. Інформація про дату, час та місце розгляду справи також перебуває у відкритому доступі на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://nr.zt.court.gov.ua/sud0615/gromadyanam/91/1086121/, а відтак ОСОБА_1 повинен був цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими їй процесуальними правами. Останній мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП і не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

ОСОБА_1 повинен був цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами. Останній мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП і не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності.

А тому з огляду на положення ст.268 КУпАП, відповідно до якої участь особи при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №2081296 від 29.12.2024 року, відеозаписом із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, направленням водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, копією постанови Народицького районного суду від 18.07.2024 року, рапортом поліцейського та поясненням свідка ОСОБА_2 .

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Дослідивши зазначені вище матеріали справи, суддя приходить до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, якого протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що обставин, які пом`якшують адміністративну відповідальність, не встановлено, і вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 130 цього Кодексу, тобто у виді штрафу.

Водночас, оскільки посвідчення водія відповідно матеріалів про адміністративне правопорушення у правопорушника не вилучалось, а тому суддя, за таких обставин, вважає за не можливе призначати останньому таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки не надано доказів щодо наявності у нього відповідного права на керування транспортними засобами.

З огляду на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який належить іншій особі, суд визначає адміністративне стягнення без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 27, 221, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 та КУпАП, й піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 34000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу (реквізити для сплати : отримувач ГУК у Жит.обл./21081300, рахунок №UA0006001, банк отримувача Казначейство України, код ЄДРПОУ 37976485).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок(реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, рахунок №UA0026001, банк отримувача Казначейство України, ).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області особою, щодо якої її винесено, її законним представником, потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду підлягає зверненню до примусового виконання протягом 3 місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом й з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: