Номер провадження: 33/813/449/25
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Крупської А.Г.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича

на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП

в с т а н о в и в :

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Осьмінін Сергій Дмитрович просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що ОСОБА_1 вимушено скористався транспортним засобом, оскільки направлявся до лікаря з метою оформлення медичних документів для призначення йому медичної процедури гемодіаліз, яка є життєво важливою для стану його здоров`я, тому діяв в умовах крайньої необхідності, яка виключає наявність складу адміністративного правопорушення в його діях.

Зазначає, що працівниками поліції не повідомлено про причину зупинки; судом першої інстанції не враховано обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність та необґрунтовано застосовано до ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 не набув такого права (не отримав посвідчення водія).

Захисник Осьмінін С.Д. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, до суду надано протокол серії АБА № 113072 від 15 жовтня 2024 року, копію постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 1866714 від 09.04.2024 року, довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, довідку про отримання (неотримання) особою посвідчення водія.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 113072 від 15 жовтня 2024 року, 15.10.2024 року о 10 годині 20 хвилин, в м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом YAMAHA GEAR, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом повторно протягом року, постанова ЕНА 1866714 від 09.04.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до інформації, долученої до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Управлінням патрульної поліції в Одеській області складено постанову серії ЕНА № 1866714 за вчинення 09.04.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом та накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400 грн.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується наданими суду матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 113072 від 15.10.2024 року, відеозаписами з бодікамер та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України, надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

До справи про адміністративне правопорушення додано диски, на яких містяться відеофайли з нагрудних камер № 267399 та 475772, на які є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення.

З наданих відеозаписів вбачається, що уповноваженими особами зупинено ОСОБА_1 на блокпосту, що і не заперечувалось захисником Осьмініним С.Д., в судовому засіданні 17.02.2025 року.

Отже, перевіряючи доводи щодо неправомірності зупинки транспортного засобу, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан на всій території України який неодноразово продовжувався та діє на сьогодні.

У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану тимчасово обмежуються конституційні права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також впроваджуються тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про неправомірну зупинку на блокпосту транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 під час дії на території України воєнного стану, недотримання працівниками патрульної поліції приписів нормативно-правових актів при виконанні службових обов`язків, перевищення службових повноважень працівниками поліції, тощо.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 перебував у стані крайньої необхідності, апеляційний суд не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

З відеозаписів долучених до матеріалів справи вбачається, що під час зупинки транспортного засобу YAMAHA GEAR, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту, останнім одразу повідомлено працівника поліції у мене замовлення в сумці, людина чекає, у подальшому ще раз повторив я працюю, у мене замовлення в сумці, людина чекає (відеозапис з бодікамери № 475772 на 10:29:53 годині та на 10:36:25 годині).

Отже, доводи захисника, що ОСОБА_1 був змушений порушити положення ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що останній направлявся до лікаря з метою оформлення медичних документів для призначення йому медичної процедури гемодіаліз є безпідставними та спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, оскільки ОСОБА_1 жодного разу не було повідомлено працівника поліції про те, що він направляється до лікаря, а лише стверджував про те, що у нього в сумці замовлення та на нього чекає людина.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом під час розгляду справи, зокрема обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, майновий стан ОСОБА_1 , його стан здоров`я, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративне правопорушення віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зі змісту ч. 2 ст. 33 КУпАП вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП).

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років.

Крім того слід зазначити, що позбавлення права керувати транспортними засобами як вид стягнення передбачено у санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність особам, які керують транспортними засобами без права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 №340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм слідує, що правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Суд може накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Отже, апеляційним судом не приймаються доводи щодо необґрунтованого застосовання судом до ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення й вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024року без змін.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича, залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова