Справа №709/2159/24
об`єднана з №709/2179/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваша І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності №2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 ,-

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ч. 1

ст. 173-2 КУпАП (протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №145692, ВАД №145560), які постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2024 року були об`єднані в одне провадження, справі присвоєно номер №709/2159/24.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №145692, ОСОБА_1 17 грудня 2024 року близько 09-00 год, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство щодо своєї доньки ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурними словами і погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №145560, ОСОБА_1 21 грудня 2024 року о 08-00 год, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчиняє щодо своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме виражалася нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Також 28 січня 2025 року від захисника Федини О.В. до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Постановою суду від 29 січня 2025 року це клопотання задоволено. Разом з тим, 06 лютого 2025 року від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі. Судом вказане клопотання задоволено та відкладено розгляд справи на 18 лютого 2025 року. 18 лютого 2025 року у визначений час адвокат на відеозв`язок не вийшов, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи зазначене та положення ст. 268 КУпАП, згідно якої участь особи під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та її захисника.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Суд безпосередньо дослідив у судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №145692 від 17.12.2024;

- копію рапорту начальникові Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.12.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_2 ;

- копію письмових пояснень ОСОБА_1 ;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №145560 від 21.12.2024;

- копію рапорту начальникові Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується 21.12.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_2 ;

- копію письмових пояснень ОСОБА_1 ;

- копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.12.2024.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, застосовуючи критерії доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Варто зазначити, що насильство (передусім психологічне) є відмінним від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків. У такому випадку для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2024, ОСОБА_1 17 грудня 2024 року близько 09-00 год, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство щодо своєї доньки ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурними словами і погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 21 грудня 2024 року о 08-00 год, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчиняє щодо своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме виражалася нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Суд вважає, що з викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин домашнього насильства та пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неможливо зробити висновок про наявність в діях останньої складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

При цьому, суд бере до уваги, що нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між потерпілою ОСОБА_2 та особою що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам в сукупності з поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та поясненнями потерпілої, суд приходить до висновку, що ними підтверджується наявність тривалого невирішеного конфлікту між матір`ю - ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_2 .

Суд наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області особою, щодо якої її винесено, захисником, а також потерпілим, представником потерпілого протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Кваша