Справа № 365/143/25
Номер провадження: 3/365/87/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" лютого 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, неповнолітнього ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Красне Згурівського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , студента 2 курсу ДНЗ «Згурівський професійний ліцей», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242760 від 09.02.2025, складеного ст. інспектором СПД №2 ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, підполковником поліції Яковцем О.О., 09.02.2025 о 20 год. 28 хв., с. Красне (вул. Семьонова (Леніна), водій ОСОБА_1 здійснював рух на автомобілі ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , у присутності законного представника батька ОСОБА_2 , вину у вчиненому визнав повністю, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив. Потенційні негативні наслідки своїх протиправних дій усвідомлює та обіцяє в подальшому не керувати транспортним засобом до отримання ним посвідчення водія.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242760 від 09.02.2025 (а.с. 1), довідкою про те, що за відомостями ГСЦ МВС посвідчення водія за гр. ОСОБА_1 не значиться (а.с. 4), відеозаписом на диску (а.с. 5), усними пояснення ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні.

Транспортний засіб працівниками поліції було передано під розписку батьку неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с. 2).

ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 3 - довідка).

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами. Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину визнав.

Санкція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно із ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення визнається, зокрема, вчинення правопорушення неповнолітнім.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є неповнолітнім, навчається, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, свою вину визнає та усвідомлює можливі наслідки своїх протиправних дій, обіцяє в подальшому не допускати аналогічних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя вважає за можливе застосувати до неповнолітнього захід впливу у виді попередження.

Оскільки відповідно до ст. 24-1 КУпАП попередження, яке застосовується до неповнолітнього, є заходом впливу, а не видом стягнення, тому судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 13, 24-1, 34, 40-1, 126, 221, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.М. Солдатова