№ 3/183/689/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ігольнікова М.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 10.12.2024 року о 00:00 годині в с. Голібівка по вул. Садова 7, водій гр. ОСОБА_1 рухався транспортним засобом Hyundai Santa FE н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості та не оцінив погодних умов, здійснив наїзд на перешкоду, а саме: електроопору 22, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. ДТП без постраждалих, чим порушив п. 12.1.ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №193816 від 11.12.2024).

Окрім цього, 10.12.2024 року о 00:00 годині в с. Голібівка по вул. Садова 7, водій гр. ОСОБА_1 рухався транспортним засобом Hyundai Santa FE н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з електроопорою 22 в с. Голубівка, вул. Садова біля будинку 6. Залишив місце ДТП до приїзду поліції, чим порушив п. 2.10.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №193842 від 11.12.2024).

Окрім цього, 10.12.2024 року о 00:00 годині в с. Голібівка по вул. Садова 7, водій гр. ОСОБА_1 рухався транспортним засобом Hyundai Santa FE н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на перешкоду в стані алкогольного сп`яніння. У встановленому законом порядку водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але останній відмовився, також було запропоновано проїхати до медичного закладу для визначення алкоголю в організмі, на що останній відповів відмовою, чим порушив п. 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №193833 від 11.12.2024).

Відповідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП розглядаються одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Анищенко А.О. заявив клопотання про закриття об`єднаних справ про адміністративне правопорушення за відсутності складу правопорушення за ст. ст. 122-4, 130, 124 КУпАП.

В обґрунтування свого клопотання вказав наступне, що ОСОБА_1 через канцелярію суду подав письмове клопотання про закриття об`єднаних справ про адміністративні правопорушення за відсутності складу правопорушення за ст.122-4, 122,130 КУпАП. В судовому засіданні дане клопотання було озвучене та підтримано стороною захисту, згідно змісту клопотання, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до диспозиції ст.ст. 122-4, 130, 124 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Під час виконання процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, порушені вимоги чинного законодавства України щодо проведення медичного огляду на стан сп`яніння, складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає для осіб, які керують транспортним засобом, та, конкретно в даному випадку, відмовились від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно констатувати наступне:

1. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За наявними матеріалами справи жодним доказом не доведено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, тобто здійснював функцію водія, а тому твердження поліцейського, який складав протокол, ґрунтується на припущеннях та жодним чином не спростовує позицію сторони захисту.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

2. Відсутній момент зупинки транспортного засобу. При цьому відсутні об`єктивні дані (докази) для підтвердження законності зупинки транспортного засобу (твердження гіпотетичне, оскільки я не керував автомобілем). Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Вказаний перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Інші підстави є незаконними. Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»).

Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

В матеріалах справи відсутні жодні докази порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Тобто, відсутні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу, яким (за версією поліції) керував ОСОБА_1 .. Відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про наявність підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини другої ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

3. Порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні неухильно дотримуватися порядку огляду на стан сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані наркотичного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов`язковою.

В матеріалах справи наявне Направлення мене на огляд з метою встановлення стану сп`яніння від 10.12.2024 року. Вказане направлення виписане об 11 год. 00 хв. 11.12.2024 (згідно до цього документа; проте ОСОБА_1 відповідну копію не надавали та не давали розписуватися в цьому направленні.

Проте згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 193833, зазначено, що ОСОБА_1 рухався в автомобілі та здійснив ДТП 10.12.2024 о 00 год. 00 хв.

Протокол про адміністративне правопорушення складений 11.12.2024 о 10 год. 57 хв. Тобто сам протокол складений до моменту складання направлення на проходження медичного огляду. Це є порушенням процедури проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений не пізніше 2-х годин після зупинки транспортного засобу. Але після «керування», як зазначено в протоколі (10.12.2024 року о 00 год. 00 хв.) до моменту пропозиції пройти огляд (10.12.2024 року о 23 год. 23 хв) пройшло 23 години.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735: «З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення».

Щодо відеозапису необхідно зазначити:

Камера 797749 ЕЕТ 0046;

Дата зйомки 10.12.2024.

Час зйомки з 23 год. 23 хв. по 23 год. 29 хв.

Весь час ОСОБА_1 не керував автомобілем, не був за кермом. Це проігноровано поліцейським.

Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не видавали письмового направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

4. Відсутність повного відеозапису з технічних засобів під час притягнення до адміністративної відповідальності про проходженні огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також згідно до п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у відповідності до п.5 р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису від 11 січня 2019 р. № 28/32999, запис нагрудних камер повинні бути безперервними, запис відео повинен бути «не обрізаними», втручання в роботу бодікамер, після початку відео запису заборонено: «включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу».

Положення дотримання процедури є необхідним елементом зібрання доказової бази. Так, згідно до ст. 251 КУпАП доказами є, в тому числі показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказані обставини об`єктивно не дають змогу встановити суду такі необхідні та обов`язкові складові процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме:

1. Факт керування ним транспортним засобом та відомості про час цього керування.

2. Факт вчинення ДТП за участю ОСОБА_1 та, як наслідок, залишення місця ДТП.

3. Дотримання процедури огляду на стан сп`яніння тощо.

Щодо наявних в матеріалах рапортів працівника поліції, необхідно зазначити, що відомості, викладені в рапортах, не можна приймати як належний та допустимий доказ винуватості ОСОБА_1 за жодною статтею КУпАП, яку йому інкримінують. Бо рапорт повинен констатувати певні факти та відомості про події, посилаючись на певні докази (пояснення свідків, фактичні обставини, які безпосередньо сприймались працівниками поліції, які були очевидцями правопорушення, відомості, які містяться у відеозаписах тощо.

Позиція сторони захисту також зводиться до того, що в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 130, 124 КУпАП взагалі відсутні належні та допустимі докази провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Структура складу адміністративного правопорушення містить:

1) об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

2) об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

3) суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16- річного віку;

4) суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), слід зазначити, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з підтримав позицією свого захисника - адвоката Анищенко А.О. та заявлене ним письмове клопотання про закриття справ про адміністративне правопорушення. Повідомив, що особа, яка реально була за кермом зазначеного у протоколі автомобіля наразі померла, а він лише повідомив ДТЕК про те, що пошкоджено стовп, однак він особисто до цієї події не причетний.

Суд дослідив матеріали справи, а саме: протокол серії ЕПР1 №193816 від 11.12.2024, протокол серії ЕПР1 №193842 від 11.12.2024, протокол серії ЕПР1 №193833 від 11.12.2024,рапорт, письмові пояснення ОСОБА_1 , протокол огляду місця події від 10.12.2024, схему місця ДТП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також відеозапис, долучений на ДВД диск.

При досліджені відеозапису, судом встановлено, що на відео (техзазіб відеозапису №797308) від 10.12.2024 о 20:56 годині зафіксовано місце можливого зіткнення невстановленого транспортного засобу з електроопорою. На відео (техзазіб відеозапису №797749) від 10.12.2024 о 21:05 годині зафіксовано як працівники поліції оглядають подвіря домоволодіння, потім спілкуються з жінкою похилого віку, ОСОБА_2 , яка виявилася матір`ю ОСОБА_1 , при цьому працівники поліції не роз`яснили її права, зокрема зміст ст. 63 Конституції України, зокрема те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Працівники поліції постійно задавали питання стосовно її сина, намагаючись при цьому отримати докази у недопустимий спосіб. На питання ОСОБА_3 до поліції, що саме він зробив (її син), працівники поліції відповіли, що було ДТП, припускали, що можливо це не він взагалі був за кермом, запевняли, що протокол складати не будуть. ОСОБА_4 відповідала, що не знає де її сині і запитувала поліцейських на підставі чого вони вважають, що ОСОБА_1 взагалі причетний до події.

Також на відео (техзазіб відеозапису №797749) від 10.12.2024 о 23:23 годині зафіксовано, як ОСОБА_1 , перебуваючи на пасажирському сидінні в кабіні невстановленого транспортного засобу сидить і відповідає на питання працівника поліції, який знімає їх діалог на бодікамеру. При цьому ОСОБА_1 неодноразово і категорично заперечував факт керування транспортним засобом, постійно вказуючи на те, що поліція не маючи жодних доказів, в тому числі свідків, дійшла хибного висновку про те, що електроопору збив саме він, начебто керуючи автомобілем. Вказав: "Вчора збився стовп, я повідомив про подію. Хто був за кермом неважливо, але то був не я". На відео зафіксовано, як поліцейський задає абстрактне питання ОСОБА_1 : «Ви відмовляєтесь? Від усього відмовляєтесь? Від підпису?» ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється підписувати протокол. Будь-яких направлень на огляд ОСОБА_1 під відео фіксацію також не надано.

Суд дійшов переконання, що з даного відео неможливо дійти висновку, що ОСОБА_1 взагалі було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, також не зрозуміло від чого ще, окрім поставити свій підпис у протоколі відмовився останній.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заперечення сторони захисту, з яким суд погоджується, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена.

Суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи. Суд зауважує, що не має права самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи та керуючись статтями 27, 33, 34, 35, 122-4, 124,130,247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 183/12634/24 (провадження № 3/183/689/25), 183/12635/24 (3/183/690/25), 183/12637/24 (3/183/691/25) відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер 183/12634/24 (провадження № 3/183/689/25).

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.О.Ігольнікова