ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/157/25 Справа № 932/7671/24 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рікта стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.-

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13листопада 2024 року встановлено, що 27 серпня 2024 року о 22:40 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» НОМЕР_1 , рухався по вул.Мухамадєєва, буд.47 м.Мирноград Донецької області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку вказує, що відповідно до реєстру судової влади постанова була зареєстрована 18.11.2024 року, загальний доступ надано 19.11.2024 року. Рішення суду на момент подання клопотання не отримано.

Зазначає, що є військовослужбовцем та у зв`язку з виконанням службових обов`язків не мав реальної можливості прийняти участь в справі та отримати рішення суду.

В апеляційній скарзі просить постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства та наявність протоколу не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вважає, що відмова в клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення, порушує принцип виконання законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення та принцип «крайньої необхідності».

Також зазначає, що він є військовослужбовцем, тому не міг говорити працівнику поліції, куди рухається та що перевозить, оскільки виконував наказ командира.

Зазначає, що запах алкоголю з порожнини рота, може мати допустиму норму алкоголю в крові та є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме не було складено акт огляду водія та не надано направлення до лікарні.

Позиції сторін в суді:

Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, дослідивши клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції підлягає задоволенню.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено 13 листопада 2024 року. Згідно матеріалів справи апеляційну скаргу подано 27 листопада 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови не отримував, матеріали справи не містять належного підтвердження про вручення оскарженого судового рішення, а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зсувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (надалі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.7. розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраний у справі доказів, досліджених судом першої інстанції, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 818530 від 27.08.2024 року, де зазначено, що 27 серпня 2024 року о 22 год. 40 хв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» НОМЕР_1 , рухався по вул. Мухамадєєва, буд.47 м. Мирноград Донецької області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано, факт керування водія ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Passat» НОМЕР_1 та його зупинку. На питання працівника поліції чи вживали алкогольні напої, ОСОБА_1 добровільно, без тиску та без будь-яких зволікань повідомив працівникам поліції, що вживав алкогольні напої. Після чого працівником поліції, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими складовими інкримінованого адміністративного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказана складова у вигляді відмови від проходження огляду поза розумним сумнівом підтверджена матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_1 про те що він військовий та не міг повідомити працівникам поліції про місце свого переміщення, не позбавляє обов`язку останнього, як водія виконувати ПДР України, зокрема на вимогу поліцейського проходити огляд на стан сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що акт огляду на стан сп`яніння поліцейським не складений, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, норми діючого КУпАП та Інструкції не передбачають окремого порядку проведення огляду для встановлення ознак сп`яніння, оскільки такі ознаки є суб`єктивною думкою поліцейського за його внутрішнім переконанням, яка підтверджується або спростовується шляхом проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи викладене, під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що при наявності такої ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота, показник технічного приладу при огляді може мати допустиму норму алкоголю в крові, є підставою для закриття провадження. Для виключення у працівників поліції сумнівів щодо перебування особи у стані сп`яніння, законодавством і передбачена процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. При цьому, обов`язком водія є проходження такого огляду на вимогу поліцейського, а за відмову від проходження такого огляду передбачена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів.

Під час перевірки документів у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Зі змісту відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проте водій відмовився. В подальшому було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що останній також відмовився .

Цим самим спростовуються і аргументи про порушення працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, було достовірно встановлено виконання вимог чинного законодавства і відсутність порушень з боку поліцейських.

Отже, будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства та в результаті дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене, постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13листопада 2024 року, стосовно ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя