ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/3513/24 Головуючий в 1 інст. Кулик В.Б.
Провадження №33/807/231/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Щасливого О.Р., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Щасливого О.Р. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 31 березня 2024 року, о 12 год. 06 хв., по вул. Кам`яна, буд. 2, у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Signum», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 3224 від 31.03.2024 року. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію, про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Щасливий О.Р., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом невірно застосовано норми матеріального права та порушенні норми процесуального права.

Посилаючись на порушення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 зазначає, що відеозаписом події зафіксовано як за дві хвилини до початку зупинки ТЗ під керуванням останнього, поліцейські, рухаючись у своєму службовому автомобілі, довго шукали підстави для зупинки водія ОСОБА_1 , підставою якої в подальшому стала наявність на д.н.з. автівки захисної сітки. При цьому, постанову за даним фактом поліцейським не винесено.

Отже, зупинка водія ОСОБА_1 була безпідставною та незаконною.

Далі слідував незаконний особистий обшук ОСОБА_1 та його автомобіля, після якого працівник поліції повідомив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти медичний огляд, на що ОСОБА_1 відразу не вагаючись погодився.

Наголошує, що наведені поліцейським ознаки сп`яніння, які він нібито виявив у ОСОБА_1 є формальними та узагальненими. В обґрунтування наведеного зазначив, що з відеозапису події слідує , що ОСОБА_1 адекватно реагує на обстановку та відповідає на поставленні питання. Разом із цим, наведена поліцейським ознака у вигляді тремтіння пальців рук - є фізіологічним проявом викликаним протиправною поведінкою співробітників поліції, зокрема особистим обшуком водія та його ТЗ, що не входить до повноважень поліцейського УПП. Крім того, в автомобілі знаходилась 10-річна племінниця ОСОБА_1 , яку поліцейський запропонував залишити в ТЗ, поки ОСОБА_1 проходитиме медичний огляд у лікаря нарколога. Вважає, що вказані дії співробітників поліції є незаконними та упередженими.

Отже, не встановивши ознак наркотичного сп`яніння та не маючи інших доказів перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський висунув вимогу про проходження відповідного медичного огляду.

Посилається на те, що відеозаписи події засвідчують про намагання ОСОБА_1 пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння, однак з підстав фізіологічних особливостей організму, він не зміг надати біологічний матеріал у виді сечі. При цьому, з боку ОСОБА_1 надходила пропозиція здати біологічний матеріал у вигляді крові для проходження відповідного огляду, на що від поліцейського було отримано відмову.

Таким чином сторона захисту вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від здачі аналізу сечі, а навпаки всіляко сприяв цьому та пропонував здати інші біологічні зразки, передбачені діючим законодавством. Крім того, в жодному з документів не прописано фактичні обставини та причину неможливості ОСОБА_1 здати аналіз сечі.

Вказує, що судом не взято до увагу наявність підтверджених хвороб у ОСОБА_1 , відповідно до яких, останній обстежувався за скаргами на біль внизу живота, слабкість струї сечі. Об`єктивно: випорожнення одноразово на добу.

Зазначає, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого складений висновок № 3237 від 31 березня 2024 року, в якому лікарем наркологом зазначено, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Посилаючись на вимоги ст. 266 КУпАП зазначив, що факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння фіксується у присутності двох свідків, оскільки можливість відео фіксації, передбачена лише при проходженні огляду особи на стан сп`яніння, а не у разі її відмови. Однак, поліцейськими в порушення вищенаведених вимог не залучались свідки при складанні протоколу.

Наголошує, що рапорт поліцейського не може прийматися судом до уваги, оскільки не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

У зв`язку із наведеним, адвокат Щасливий О.Р. просить постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року скасувати. Постановити нову, якою закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Щасливий О.Р. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Наполягав на упередженості співробітників поліції, оскільки ОСОБА_1 не надав відмови від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння. Вказав, що медичні працівники мали можливість провести медичний огляд ОСОБА_1 шляхом відібрання у останнього біологічного матеріалу у вигляді крові, однак такий огляд не провели.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Разом з тим вказав, що про наявність у нього хронічних захворювань лікарю наркологу не повідомляв.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Щасливого О.Р., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620046 від 31 березня 2024 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 березня 2024 р., згідно якого у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук ( а.с 6);

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3224 від 31 березня 2024 р., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с. 7);

- відеозаписом події (обкладинка справи).

Суд дослідив всі докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Порушень ст. 266 КУпАП щодо строку направлення на медичний огляд не вбачається, з огляду на обставину виявлення ознак наркотичного сп`яніння, що мало місце одразу після зупинення водія, та вимоги ч.4 ст. 266 КУпАП щодо здійснення відповідного огляду не пізніше двох годин, який обраховується саме з моменту встановлення підстав для його проведення.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 факт керування не оспорює, а оспорює досліджені докази на предмет їх допустимості.

Так, відеозаписом зафіксовано: зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за використання сітки на номерному знаку, поверхневий огляд водія та транспортного засобу, під час якого працівник поліції виявляє у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на виявлення стану наркотичного сп`яніння, зафіксована згода ОСОБА_1 на запропонований працівниками поліції медичний огляд. Коли ОСОБА_1 прибув до закладу охорони здоров`я, лікар надав йому ємність для збору сечі. Проте, вийшовши з кімнати для збору біологічного матеріалу, ОСОБА_1 повідомив, що не може зібрати біологічний матеріал. Зафіксовано час очікування для неодноразових повторних змог ОСОБА_1 зібрати біологічний матеріал (сечу), який з моменту огляду лікарем водія о 13 год. 15 хв. триває до 15 год. 15 хв. Зі спливом двох годин, ОСОБА_1 біологічний матеріал сечу, для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не здав. Далі зафіксовано складання лікарем медичного висновку, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду. Внаслідок чого, працівниками поліції складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 з підстав фізіологічних особливостей організму не зміг здати біоматеріал з метою виявлення стану сп`яніння, суддя апеляційного суду виходить із наступного.

Так, відповідно п. 1.1 розділу І методичних рекомендацій «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених Міністерством охорони здоров`я України (2011 р.), конкретизовано, який саме біоматеріал використовується для проведення тих чи інших лабораторних досліджень а саме, визначено, що «матеріалом для дослідження виявлення та визначення наркотичних речовин є сеча». Методиками дослідження сечі на вміст наркотиків, дозволеними Міністерством охорони здоров`я України, є імунохроматографічне дослідження швидкими тестами та тонкошарова хроматографія. Методики для дослідження крові на вміст наркотиків не застосовуються у зв`язку з відсутністю в закладах охорони здоров`я необхідного для цього лабораторного обладнання. Згідно з вимогами розділу 1.1.3 зазначених методичних рекомендацій, обстежувана особа при неможливості здати достатній об`єм сечі для лабораторного дослідження повинна випити приблизно 1 літр води і протягом трьох годин забезпечити здачу необхідного обсягу.

Відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи зафіксовано, що працівники поліції разом із ОСОБА_1 очікували дві години для неодноразових змог водія зібрати біологічний матеріал (сечу). Між тим, ОСОБА_1 протягом двохгодинного строку, з урахуванням вживання ним води, сечу для лабораторного дослідження не здав, що і відображено у висновку лікаря та зафіксовано матеріалами відеозапису. Таким чином, провести токсикологічне дослідження для визначення наявності або відсутності в організмі ОСОБА_1 психоактивних речовин, які б могли викликати стан сп`яніння, не було можливим. Враховуючи вищевикладене, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 було винесено висновок «відмовився від огляду» (а.с. 7).

Слід зазначити, що жодних повідомлень з приводу наявних у ОСОБА_1 хвороб, останній лікарю не зазначив, а отже лікар і не міг їх враховувати при приведенні обстеження.

Така поведінка ОСОБА_1 вказує, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності.

При цьому суд бере до уваги і фізіологічні потреби людини через призму достатньої тривалості часу, що були надані ОСОБА_1 для здачі біоматеріалу.

Відомості з оглянутого відео свідчать про тривалий проміжок часу з моменту зупинки водія (о 12 год. 06 хв.) до часу його відмови здати у медичному закладі біоматеріал та складання висновку лікарем-нарколога (о 15 год. 15 хв.), переконують суддю апеляційного суду в достатності у ОСОБА_1 часу для його здачі, що обумовлено також і фізіологічними потребами людини.

Вищевказаний медичний висновок складений за формою, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

У вказаному висновку № 3224 від 31 березня 2024 р. встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду, що підтверджується як матеріалами справи так і відеозаписом події.

Отже, у апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря № 3224 від 31 березня 2024 р. про відмову водія ОСОБА_1 від проходження повного медичного огляду.

Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд вважає непереконливими, виходячи з покладених на працівників поліції повноважень з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками згідно Закону України «Про Національну поліцію України».

У даному випадку підставою для зупинка транспортного засобу «Opel Signum під керування ОСОБА_1 , слугувало використання водієм сітки на державному номерному знаку автомобіля.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки.

На доводи захисника про безпідставне та незаконне проведення працівниками поліції обшуку ОСОБА_1 та його транспортного засобу слід зазначити, що вказані обставини виходять за межі обвинувачення наведеного в протоколі та не є вирішальними при розгляді даної справи. Поряд з цим, матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Щасливого Олексія Романовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/3513/24