Справа № 138/3335/24
Провадження №:3/138/8/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря судового засідання Цибульської Т.І., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ФОП, паспорт громадянина України - НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , -

за ч. 2 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №332876 від 09.11.2024 відносно ОСОБА_1 , згідно якого, останній 09.11.2024 о 16 год 10 хв на напрямку н.п. Серебрія (Україна) н.п. Мерешовка (Р Молдова), в районі прикордонного знаку №0122, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску у складі групи осіб, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а вину в інкримінованому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 09.11.2024 разом із товаришем їхали приміським автобусом щоб провести дівчат, допомогти з валізами. На блок посту під час перевірки документів, військовослужбовці попросили вийти з автобуса. Працівники прикордонної служби, погрожуючи, що буде кримінальна відповідальність змусили підписати протокол. Протокол був пустий. Це не була прикордонна смуга 5 км. Склали адміністративний протокол про спробу незаконного перетину. ОСОБА_1 пояснював, що такої мети у нього не було.

Свідок ОСОБА_2 помічник начальника відділу прикордонної служби-начальник ВМО впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), суду дав покази, згідно яких надійшла інформація з блок посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », проте, що було знято з автобуса двох осіб чоловічої статі, оскільки виникла підозра, що останні збираються здійснити незаконнеперетинання державного кордону України. Приїхавше на місце події, був ОСОБА_1 та ще один чоловік. Під час спілкування, було встановлено, що дані особи прямували до м. Могилів-Подільського з метою незаконного перетину кордону. З ними були їх дівчата. Дозволу та мети на в`їзд не було у них.

Свідок ОСОБА_3 старший інспектор прикордонної служби відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), суду дав покази, згідно яких приїхав на блок-пост «Камелот», на виклик колег у яких виникла підозра відносно двох осіб чоловічої статі, що останні збираються здійснити незаконнеперетинання державного кордону України. Був залучений як свідок можливого порушення. Тиск на ОСОБА_1 не чинився. Пояснив, що був свідком лише того, що вказана особа знаходилась в певний час в певному місці. Всі інші обставини були встановлені в ході перевірки обставин, зокрема з пояснень самих осіб.

Свідок ОСОБА_4 інспектор прикордонної служби І категорії, в судовому засіданні пояснив, що того дня був водієм. Приблизно 14 год 00 хв, підійшов старший та повідомив, що необхідно їхати на блокпост «Камелот». Приїхавши на місце події, свідок залишився в машині. З ОСОБА_1 були жінки та чоловік. Чув розмову ОСОБА_2 з особами які були затриманні, останні повідомили, що хотіли їхати за кордон.

20.02.2025 на адресу суду надійшло письмове клопотання захисника Карпової І.А., про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що протокол складений з грубим порушенням вимог КУпАП, а обставини правопорушення, викладені у протоколі, не підтверджені достатніми та достовірними доказами, а ті докази, які є в матеріалах справи, не узгоджуються між собою, містять суперечливі дані, зокрема щодо місця та часу вчинення правопорушення. Крім того, протоколом чи іншими доказами не підтверджено факту вчинення чи спробу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, склад якого викладений у протоколі, та відповідальність за який передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП. Крім того, сторона захисту звертає увагу суду, що відповідно до ст.38 КУпАП строк накладання адміністративного стягнення сплинув, оскільки згідно протоколу день виявлення правопорушення є 09.11.2024.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №332876 від 09.11.2024; письмові поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; рапорти військовослужбовців Державної прикордонної служби України про обставини вказаного правопорушення;копію протоколу серії ПдРУ №332875 від 09.11.2024 стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст. 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №332876 від 09.11.2024 ОСОБА_1 , 09.11.2024 о 16 год 10 хв на напрямку н.п. Серебрія (Україна) н.п. Мерешовка (Р Молдова), в районі прикордонного знаку №0122, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску у складі групи осіб.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для висновку про винуватість особи, якщо не підтверджений іншими доказами, а протокол про адміністративне затримання є лише документом, що фіксує процесуальну дію.

Водночас, суд зауважує, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, ні місця розташування відділу прикордонної служби, ні маршруту руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину, суду не надано.

Рапорти інспекторів прикордонної служби як доказ винних дій ОСОБА_1 суд не приймає до уваги. У розумінні ст. 251 КУпАП такі рапорти не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а.

Визнання вини у письмових поясненнях також не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності, на що була звернута увага Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 487/4245/18.

Таким чином, дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що у справі відсутні докази, які у своїй сукупності доводять спробу ОСОБА_1 на незаконний перетин кордону за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Пояснення військовослужбовців прикордонної служби в судовому засіданні, що їх висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, зроблені на підставі оцінки ризиків, комплексно, з урахуванням всіх даних які були встановлені під час зупинки та спілкування з ОСОБА_1 , суд оцінює виключно як суб`єктивну думку посадових осіб прикордонної служби, вони є недостатніми для доведення вини за критерієм «поза розумним сумнівом».

Докази додані до протоколу і досліджені в судовому засіданні, самі по собі можуть свідчити про намір ОСОБА_1 скоїти адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа при готуванні до скоєння адміністративного правопорушення ще не виконує об`єктивну сторону забороненого КУпАП діяння, не порушує, у даному випадку, суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України. Нормами чинного КУпАП не передбачено відповідальність за готування до вчинення адміністративного правопорушення.

Інших доказів в підтвердження наявності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме спроби незаконного перетину державного кордону України, будь- яким способом поза пунктами пропуску, суду не надано. Прямих доказів спроби незаконного перетину кордону ОСОБА_1 немає.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), сформовано висновок згідно з яким «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Оскільки, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, застосування ст.38 КУпАП виключається.

Керуючись ч.2 ст.204-1, п.1 ч. 1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП, (протокол серії ПдРУ №332876 від 09.11.2024) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М. Савкова