Справа № 308/7883/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю секретаря судових засідань Чейпеш С. І., прокурора Вакули Ю. В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Матіко С. Р., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/588/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Ільницького М. П. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , директор комунального підприємства «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради», визнаний винним увчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та на нього на підставі ст. 36 цього Кодексу накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн 20 коп.

З протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією № 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67 від 22.06.2022 та постанови судді від 19.07.2022 вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора комунального підприємства «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради» (далі КП), тобто будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч вимогам п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», в період з 24.12.2020 по 25.10.2021, маючи на підписі накази: № 4/20, № 1/21, 2/21, 3/21, 4/21, 5/21, 6/21, 7/21, 8/21, 9/21, 10/21 «Про преміювання працівників» відповідно до яких останній наказував відзначити (преміювати) працівників КП, у тому числі себе - ОСОБА_1 , прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, підписавши вказані накази про преміювання та не повідомив у встановленому законом порядку, а саме не пізніше наступного робочого дня уповноважений орган Управління, а саме Холмківську сільську раду Ужгородського району про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час розгляду питання про призначення собі премій: у грудні 2020 року в сумі - 1500,00 грн, у січні 2021 року 5660,00 грн, у лютому 2021 року 7500,00 грн, у березні 2021 року 6500,00 грн, у квітні 2021 року 6500,00 грн, у травні 2021 року 6500,00 грн, у червні 2021 року 6500,00 грн, у липні 2021 року 6500,00 грн, у серпні 2021 року 6500,00 грн, у вересні 2021 року 6400,00 грн, у жовтні 2021 року 6400,00 грн, чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

-2-

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Ільницький С. М. просить постанову суду від 19.07.2022 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. В обґрунтування цього стверджує, що місцевий суд залишив поза увагою те, що реальний конфлікт інтересів між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 за вказаних обставин відсутній. Ухвалення ОСОБА_1 , як директором підприємства, наказів про нарахування та виплату премій здійснювалось відповідно до попередніх погоджень та затвердження власником підприємства, на підставі конкретних критеріїв та згідно з чітко зафіксованими обставинами, які керівник органу місцевого самоврядування мав змогу перевірити, а за потереби - відхилити. Вказане погодження та затвердження видатків загального фонду премій та індивідуального преміювання здійснювалось до ухвалення ОСОБА_1 відповідних наказів. Окрім того, відповідно до трудового контракту, укладеного між ОСОБА_1 та Коритнянською сільською радою від 02.11.2020, премія в розмірі не більше 150 % нарахованої заробітної плати включалася до місячної оплати праці ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заробітну плату», така виплата, у силу її регулярності, відносилась саме до додаткової заробітної плати, а не до заохочувальних та компенсаційних виплат. Рішення ОСОБА_1 про виплату премій проходили попереднє погодження та затвердження головою Холмківської сільської ради ОСОБА_3 , а покази ОСОБА_4 та її заступника ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні суду першої інстанції, є необ`єктивні, оскільки після усвідомленого підписання (затвердження) нею відповідних штатних розписів, вона не може заперечувати їх зміст або наводити якесь інше тлумачення.

У доповненні до апеляційної скарги захисник-адвокат Матіко С. Р. вказує на те, що винесення ОСОБА_1 наказів про преміювання працівників у період з грудня 2020 року по жовтень 2021 року здійснювалось на підставі затверджених штатних розмірів та кошторисів. Звертає увагу на те, що із урахуванням п. 7.6 Статуту КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради», п. 3.1 Контракту з керівником КП Коритнянської сільської ради Ужгородського району від 02.11.2020, п. 1 розділу «Порядок преміювання» Положення про преміювання працівників КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради», реальний конфлікт інтересів між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 відсутній. При цьому, єдиною зацікавленістю ОСОБА_1 було виконання критеріїв, наведених у Положенні про преміювання, оскільки таке виконання забезпечує йому належну оплату праці, що співвідноситься із нормами трудового законодавства. Захисник указує і на те, що така виплата в силу її регулярності відноситься до додаткової заробітної плати, а не до заохочувальних та компенсаційних витрат, що свідчить про відсутність у ОСОБА_1 корисливого та прямого умислу на особисте преміювання. Крім того, зазначає, що вплив суперечності між службовими повноваженнями та приватним інтересом ОСОБА_1 не впливав на об`єктивність та неупередженість наказів про виплату премій, оскільки в наказах про преміювання по факту відображались рішення, прийняті засновником/власником підприємства Холмківської сільської ради, що підтверджується фактом затвердження головою сільської ради відповідних кошторисів та штатних розписів підприємства за 2020 та 2021 роки. При цьому, звертає увагу на безпідставність наданих у суді першої інстанції пояснень ОСОБА_6 та її заступника щодо не підписання ними цих вищезгаданих кошторисів. Просить постанову судді від 19.07.2022 скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

-3-

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор вказує на те, що апеляційна скарга є безпідставною, а постанова суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Посилається на те, що наявність у ОСОБА_1 службових повноважень приватного інтересу та вплив приватного інтересу на службові повноваження, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень наведено у протоколах про адміністративні правопорушення та оскаржуваній постанові. Достовірність наданого стороною захисту доказу невинуватості ОСОБА_1 , а саме додатків до кошторису спростовано показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наданими в суді першої інстанції, які повідомили, що кошторис з додатками і конкретно визначеними сумами премій ОСОБА_1 не затверджувалися, контракт, укладений між Коритнянською (Холмківською) сільською радою і ОСОБА_1 , переданий як правонаступнику Холмківській сільській раді відсутній. Таким чином, ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», маючи дискреційні повноваження щодо вирішення питання про призначення у тій чи іншій сумі премії в межах 65448 грн і 65498 грн, затверджених кошторисом, для себе особисто щомісячно приймав рішення про її отримання в різних сумах від 1500 до 6500 грн, тобто приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомивши свого безпосереднього керівника Холмківського сільського голову про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, підписав накази про преміювання себе як керівника комунального підприємства на загальну суму 66460 грн. Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, доданими до протоколу, та показами свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_7 . Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, вчинив 22 правопорушення, з метою уникнення відповідальності намагався ввести суд в оману в частині затвердження йому головою Холмківської сільської ради премій на півроку вперед.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Матіко С. Р., на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора ОСОБА_8 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» - правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

-4-

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.05.1998 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» роз`яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб`єктів вказаного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування загалом і перед державою передбачені ст. 74 та ст. 76 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Водночас, Конституцією України, а саме ст. 19 визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням 40 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради від 02.07.2020 № 906 вирішено створити з 03.07.2020 Комунальне підприємство «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради».

Відповідно до розпорядження Коритнянського сільського голови ОСОБА_9 від 16.09.2020 № 08/04-01, ОСОБА_1 прийнято на посаду директора Комунального підприємства «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради» з 18.09.2020.

-5-

Положенням про преміювання працівників КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради», погодженого головою Коритнянської сільської ради 04.11.2020, визнано порядок преміювання директора, бухгалтера та інших працівників КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради».

Статутом КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради» визначено мету і предмет діяльності цього Підприємства, права та обов`язки, порядок формування майна, розмір і порядок утворення статутного капіталу та фондів Підприємства, порядок розподілу прибутків, склад і компетенцію органів управління (у тому числі директора Підприємства) та контролю, порядок прийняття ними рішень, повноваження трудового колективу, припинення діяльності.

Отже, ОСОБА_1 у момент вчинення діянь, за які щодо нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-2 КУпАП, був посадовою особою юридичної особи публічного права, а відтак і суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема вимоги ст. 28 цього Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до Статуту КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради» ОСОБА_1 був уповноважений приймати рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників Підприємства, а також інші, передбачені чинним законодавством України про працю, рішення у сфері трудових відносин.

Згідно з вимогами Положення про преміювання працівників КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради», погодженого головою Коритнянської сільської ради 04.11.2020, премія директору КП виплачується на підставі наказу КП, тобто його директора. При цьому, враховуються такі показники: своєчасне та якісне виконання поставлених керівництвом завдань і доручень, сумлінне виконання посадових обов`язків, ініціатива і творчість у роботі, постійне самовдосконалення, підвищення професійної кваліфікації, дотримання трудової дисципліни, успішне виконання завдань без зауважень.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , будучи директором КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради», є посадовою особою юридичної особи публічного права та являється суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 28 цього Закону передбачено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Згідно встановлених обставин, ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом, на якого поширюється

-6-

дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч вимогам п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 цього Закону, у період з 24.12.2020 по 25.10.2021, маючи на підписі накази: № 4/20, № 1/21, 2/21, 3/21, 4/21, 5/21, 6/21, 7/21, 8/21, 9/21, 10/21 «Про преміювання працівників» відповідно до яких останній наказував відзначити (преміювати) працівників КП, у тому числі себе - ОСОБА_1 , прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, підписавши вказані накази про преміювання та не повідомив у встановленому законом порядку, а саме не пізніше наступного робочого дня уповноважений орган Управління, а саме Холмківську сільську раду Ужгородського району про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час розгляду питання про призначення собі премій: у грудні 2020 року в сумі - 1500,00 грн, у січні 2021 року 5660,00 грн, у лютому 2021 року 7500,00 грн, у березні 2021 року 6500,00 грн, у квітні 2021 року 6500,00 грн, у травні 2021 року 6500,00 грн, у червні 2021 року 6500,00 грн, у липні 2021 року 6500,00 грн, у серпні 2021 року 6500,00 грн, у вересні 2021 року 6400,00 грн, у жовтні 2021 року 6400,00 грн.

За таких обставин, маючи на підписі вищезгадані накази про преміювання та підписанні цих наказів, у ОСОБА_1 виникла суперечність між його приватним інтересом і службовими повноваженнями.

Наявний приватний інтерес у цьому випадку не дає змоги директору Підприємства об`єктивно оцінити свою роботу, тому реалізація наведеного повноваження стосовно нього здійснюватиметься в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до абзацу 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено у абзаці 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Між тим, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді визначають дискреційні повноваження як повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

В Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи» визначено, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

-7-

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» дає підстави констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає у тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого - особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Закон «Про запобігання корупції» визначає, що посадові особи зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника. У випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі вона повідомляє Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Безпосередній керівник особи або керівник органу, який може звільнити чи ініціювати звільнення працівника з посади, протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у працівника конфлікту інтересів, ухвалює рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд, ОСОБА_1 зобов`язаний був повідомити Холмківську сільську раду, як правонаступника КП, про наявність у нього конфлікту інтересів для його врегулювання.

Однак, згідно листа Холмківської сільської ради від 21.01.2022 № 02-24/170 повідомлення від директора КП «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради» ОСОБА_1 на адресу Холмківської сільської ради про реальний конфлікт інтересів при встановленні розміру та виплат премій за період 2020-2021 років не надходило, що також підтверджено показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наданими в суді першої інстанції, які повідомили, що кошторис з додатками і конкретно визначеними сумами премій ОСОБА_1 не затверджувалися, контракт, укладений між Коритнянською (Холмківською) сільською радою і ОСОБА_1 , переданий як правонаступнику Холмківській сільській раді відсутній.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, не повідомивши перед підписанням наказів № 4/20, № 1/21, 2/21, 3/21, 4/21, 5/21, 6/21, 7/21, 8/21, 9/21, 10/21 «Про преміювання працівників», якими передбачалося преміювання ОСОБА_1 , про наявність конфлікту інтересів, та видавши (підписавши) такі накази, у ОСОБА_1 була наявна суперечність між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та

-8-

неупередженість прийняття ним вищевказаних рішення, що в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є реальним конфліктом інтересів і такі її дії підпадають під ознаки адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Із цих підстав, неспроможними визнаються і доводи апеляційної скарги про те, що реальний конфлікт інтересів між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 за вказаних обставин відсутній.

Посилання на те, що ухвалення ОСОБА_1 , як директором Підприємства, наказів про нарахування та виплату премій здійснювалось відповідно до попередніх погоджень та затвердження власником підприємства, на підставі конкретних критеріїв та згідно з чітко зафіксованими обставинами, які керівник органу місцевого самоврядування мав змогу перевірити, а за потереби відхилити, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_1 перед підписанням наказів на преміювання не мав обов`язку повідомити Холмківську сільську раду про наявність у нього конфлікту інтересів для врегулювання такого.

У зв`язку з чим, безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що погодження та затвердження видатків загального фонду премій та індивідуального преміювання здійснювалось до ухвалення ОСОБА_1 відповідних наказів.

Не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, і доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до трудового контракту, укладеного між ОСОБА_1 та Коритнянською сільською радою від 02.11.2020, премія в розмірі не більше 150 % нарахованої заробітної плати включалася до місячної оплати праці ОСОБА_1 .

Неспроможними та безпідставними є і посилання на те, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про заробітну плату», така виплата, у силу її регулярності, відносилась саме до додаткової заробітної плати, а не до заохочувальних та компенсаційних виплат. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріалами справи не підтверджено, що виплати, які отримав ОСОБА_1 , відносились до додаткової заробітної плати, а накази, які він підписав, стосувались виключно преміювання.

Не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, і доводи апеляційної скарги про те, що вплив суперечності між службовими повноваженнями та приватним інтересом ОСОБА_1 не впливав на об`єктивність та неупередженість наказів про виплату премій, оскільки в наказах про преміювання по факту відображались рішення, прийняті засновником/власником підприємства Холмківської сільської ради, що підтверджується фактом затвердження головою сільської ради відповідних кошторисів та штатних розписів підприємства за 2020 та 2021 роки.

Твердження про те, що рішення ОСОБА_1 про виплату премій проходили попереднє погодження та затвердження головою Холмківської сільської ради ОСОБА_3 , є також безпідставними, оскільки такі не свідчать про те, що ОСОБА_1 перед підписанням відповідних наказів про преміювання, повідомляв Холмківську сільську раду про конфлікт інтересів, і що такий було врегульовано.

Тому, неспроможними апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що показання ОСОБА_4 та її заступника ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні суду першої інстанції, є необ`єктивні, оскільки після усвідомленого підписання (затвердження) нею відповідних штатних розписів, вона не може заперечувати їх зміст або наводити

-9-

якесь інше тлумачення. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів у підтвердження того факту, що у свідків ОСОБА_4 та її заступника ОСОБА_5 були підстави для обмови ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу і на таке.

Керівник органу, підприємства самостійно приймає рішення про стимулюючі виплати для себе.

При вирішенні питання про встановлення собі стимулюючих виплат керівник самостійно оцінює свою роботу за певними критеріями, визначеними у відповідних нормативно-правових актах, і встановлює їх конкретний розмір.

Приватний (майновий) інтерес такого керівника полягає у заінтересованості отримати заробітну плату у більшому розмірі та впливає на об`єктивність і неупередженість прийняття ним рішень щодо встановлення собі стимулюючих виплат.

Отже, повноваження керівника є дискреційними і в нього виникає конфлікт інтересів, який потребує врегулювання у встановленому Законом порядку.

Не впливають на дискреційний характер повноважень керівника (у вигляді права встановити той чи інший розмір стимулюючих виплат) та не виключають існування у нього конфлікту інтересів під час прийняття рішення про встановлення собі стимулюючих виплат такі обставини, як ініціювання вирішення відповідного питання (у тому числі підготовка проекту рішення) структурним підрозділом органу, колегіальним органом з преміювання та/або його погодження юридичною службою чи іншим підрозділом органу, профспілковою організацією, трудовим колективом.

Обов`язки особи у зв`язку з наявністю конфлікту інтересів та правила вибору заходу зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів розглянуто у розділі 3 та пункті 5.2 розділу 5 Методичних рекомендацій.

В описаній ситуації може бути обрано такий захід врегулювання конфлікту інтересів, як здійснення повноважень під зовнішнім контролем. У рішенні про застосування зовнішнього контролю уповноваженій особі може бути доручено перевіряти та погоджувати проекти рішень про встановлення стимулюючих виплат керівнику.

Особливості застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняттям рішень розглянуто у пункті 5.3 розділу 5 Методичних рекомендацій.

Особа надає пропозиції про призначення собі або своєму керівнику стимулюючих виплат (вносить подання)

Конфлікт інтересів виникає у випадку, коли керівник структурного підрозділу, керівник органу, підприємства подає пропозицію (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо розміру стимулюючих виплат для себе, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймає суб`єкт призначення/керівник вищого рівня.

У цьому випадку особа не приймає рішення про встановлення стимулюючих виплат та їх розмір, а ініціює таке питання перед особою, яка уповноважена на прийняття відповідного рішення.

Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу, при внесенні пропозицій щодо розміру премії чи надбавки для себе між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовим повноваженням виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Для уникнення реального конфлікту інтересів під час подання особою пропозиції суб`єкту призначення / керівнику вищого рівня необхідно: утриматись від здійснення оцінки своєї роботи та, відповідно, внесення пропозицій щодо визначення собі конкретного розміру стимулюючої виплати; за наявності потреби надавати суб`єкту призначення/керівнику вищого рівня необхідну інформацію (у тому числі, інформацію про економію фонду заробітної плати), на підставі якої він зможе самостійно визначити конкретний розмір стимулюючої виплати.

-10-

Тому, апеляційний суд вважає, що матеріали справи та встановлені обставини беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Комунального підприємства «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради» (далі КП), тобто будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч вимогам п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», в період з 24.12.2020 по 25.10.2021, маючи на підписі накази: № 4/20, № 1/21, 2/21, 3/21, 4/21, 5/21, 6/21, 7/21, 8/21, 9/21, 10/21 «Про преміювання працівників» відповідно до яких останній наказував відзначити (преміювати) працівників КП, у тому числі себе - ОСОБА_1 , прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, підписавши вказані накази про преміювання та не повідомив у встановленому законом порядку, а саме не пізніше наступного робочого дня уповноважений орган Управління, а саме Холмківську сільську раду Ужгородського району про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час розгляду питання про призначення собі премій: у грудні 2020 року в сумі - 1500 грн, у січні 2021 року 5660 грн, у лютому 2021 року 7500 грн, у березні 2021 року 6500 грн, у квітні 2021 року 6500 грн, у травні 2021 року 6500 грн, у червні 2021 року 6500 грн, у липні 2021 року 6500 грн, у серпні 2021 року 6500 грн, у вересні 2021 року 6400 грн, у жовтні 2021 року 6400 грн.

Апеляційним судом не встановлено даних про те, що уповноваженою службовою особою, якою складено відносно ОСОБА_1 протоколи, було не дотримано вимоги ст. ст. 254, 256 КУпАП. Не посилається на такі обставини сторона захисту і в апеляційній скарзі.

При цьому, зі змісту протоколів вбачається, що такі відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, у них містяться всі необхідні й передбачені цією нормою відомості.

Тому, апеляційний суд погоджується в висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезгаданих адміністративних правопорушень, належним чином вмотивувавши свій висновок.

При розгляді справи суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у матеріалах справи доказами, а тому твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Матеріали справи не містять доказів про порушення старшим оперуповноваженим 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором ОСОБА_10 законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ст. 254-256 КУпАП. Протоколи про адміністративні правопорушення № 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67 від 22.06.2022, складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії органом, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

-11-

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію захисту щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинені ним правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд врахував характер та ступінь адміністративних правопорушень, особу ОСОБА_1 , обставини справи й призначив останньому адміністративне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яке є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення .

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на неї адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Ільницького М. П. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Ільницького М. П. з доповненнями до неї залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2022 про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,- без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя