Справа № 751/7897/24 Головуючий у 1 інстанції Овсієнко Ю. К.
Провадження № 33/4823/86/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

захисника Кашуби М.О.,

потерпілого - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає (перебуває) за адресою: АДРЕСА_1 , з даних протоколу про місце роботи не вказано,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

притягнуто до адміністративної відповідальності ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП за сукупністю вчинених адміністративних правопорушень призначено ОСОБА_2 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 22.08.2024 року о 23 год 31 хв у м. Чернігові по вул. Старобілоуська, 61А, водій ОСОБА_2 керувала автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер номер ARLM 0325, та в медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовилася.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також, 22.08.2024 року о 23 год 31 хв у м. Чернігові по вул. Старобілоуська, 61А, водій ОСОБА_2 керувала т/з «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Жабинського зі сторони проспекту Перемоги та в районі буд. 61А по вул. Старобілоуська не вибрала в установлених межах безпечної швидкості руху, була неуважна, в результаті чого виїхала за межі проїзної частини і скоїла наїзд на перешкоду (бетонний паркан). В результаті ДТП т/з та технічним засобам організації дорожнього руху завдано механічні пошкодження, а їх власникам матеріальних збитків, осіб постраждалих не має. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху.

За даним фактом стосовно ОСОБА_2 складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що про наявність постанови суду їй стало відомо лише 25.12.2024 після того, як її було отримано представником у канцелярії суду. Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що дійсно на місці відмовилася від проходження освідування, оскільки потребувала невідкладної медичної допомоги, відразу після складання протоколу прибула до травматологічного відділення Чернігівської міської ради, де лікарем було констатовано закрита черепно-мозкова травма та перелом ребра, а тому вважає, що діяла у стані крайньої необхідності. Вказує, що поліцейськими при складанні протоколу не залучено двох понятих. Вказує, що поліцейськими в порушення вимог п. 8 розділу ІІ Інструкції за № 1452/735 від 09.11.2015, не було видано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наголошує на відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У засіданні апеляційного суду захисник підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити з викладених в ній підстав. Захисник вказав, що постанова суду в частині визання винною ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП ними не оскарджується.

Потерпілий ОСОБА_1 наголошував на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду без змін. Крім того, вказував на завдання матеріальних збитків у зв`язкуз дорожньою транспортною пригодою..

ОСОБА_2 у засідання апеляційного суду не з`явилася, судом була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 116303 від 23.08.2024 року ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, від дачі пояснень та підпису у протоколі відмовилася (а.с. 3).

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_2 поліцейськими установлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від підпису якого вона відмовилася (а.с. 6).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_2 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, огляд у медичному закладі не проводився. (а.с. 7).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 903481 від 23.08.2024 року 22.08.2024 року о 23 год 31 хв у м. Чернігові по вул. Старобілоуська, 61А, водій ОСОБА_2 керувала т/з «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , та своїми діями порушила п.п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху, від дачі пояснень та підпису у протоколі відмовилася (а.с. 20).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як пошкоджений автомобіль, яким керувала ОСОБА_2 , знаходиться біля бетонного паркану. Під час спілкування з поліцейськими водійка відмовилась від надання їй медичної допомоги, самостійно пересувалась. На запитання поліцейського чи може вона надати письмові пояснення, остання спочатку в категоричній формі наголосила відстаньте від мене, а в подальшому не відмовлялася писати пояснення, не заперечувала факту ДТП за її участі, але постійно ухилялася від дачі пояснень та розмовляла по телефону. Поліцейський повідомляє, що вбачає ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер чи у медичному закладі, на що водійка знову ухилялася шляхом мовчання, ігноруючи запитання. Водійці роз`яснено її права і обов`язки, та повідомлено, що її дії розцінено як ухилення від проходження огляду та повідомлено про складання протоколу стосовно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. В подальшому водійка виявила бажання викликати карету швидкої допомоги, оскільки наголошувала на своє погане самопочуття, зокрема головну біль. Під час огляду лікарі повідомили, що загрози життю та здоров`ю немає. На запитання поліцейського чи бажає вона ознайомитися з протоколом, водійка в категоричній формі відповіла відмовою, наголошуючи, що їй погано і її везуть до лікарні. Поліцейський на камеру ознайомлює водійку із змістом протоколу, від підпису у протоколі та інших адміністративних матеріалах остання відмовилася, також відмовилася від отримання їх копій. Будь-яких запитань чи зауважень не виказувала.

За таких обставин, апеляційний суд визнає цей відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення та у сукупності з іншими доказами зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, доводи апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Апелянт у скарзі не заперечує факту скоєння ДТП за її участі та стверджує, що дійсно на місці події відмовилася від проходження освідування, оскільки потребувала невідкладної медичної допомоги, де відразу після складання протоколу прибула до травматологічного відділення Чернігівської міської ради, де лікарем було констатовано закриту черепно-мозкова травму, а тому вважає, що діяла у стані крайньої необхідності. Апеляційний суд звертає увагу, що таким доводам місцевим судом надано належної правової оцінки з огляду на таке.

Як вбачається з відеозапису, на місці події протягом тривалого часу спілкування з поліцейськими ОСОБА_2 не вказувала, що їй необхідна медична допомога, самостійно пересувалася, постійно розмовляла по телефону та на той час не повідомляла, що діяла у стані крайньої необхідності, добре розуміла ситуацію, в якій опинилася.

Отже, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке вчинила ОСОБА_2 , є умисною суспільно небезпечною дією, а тому зазначені у апеляційній скарзі обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Вказівка у скарзі на те, що поліцейськими не було видано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є некоректною, оскільки таке направлення наявне у матеріалах справи (а.с. 7). Крім того, як вбачається з відеозапису, було запропоновано пройти освідування у медичному закладі у разі її бажання, на що вона постійно ухилялася.

За наведених обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки правопорушення, яке нию вчинене, є грубим порушенням Правил дорожнього руху, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також стосується безпеки інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладене судом з додержанням вимог ст. ст. 34,35,36 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за це правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 безальтернативного адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

З метою доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2024 року.

Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай