ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/36/24 Провадження 3/636/20/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Бунін Є.О., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

24 грудня 2023 року о 15:50 год. за адресою: вул. Харківська, 2-А м. Чугуєва Харківської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 (військова реєстрація), в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, результат огляду 1,71‰, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 289971 від 24 грудня 2023 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно надав пояснення по суті порушення «керував автомобілем, перед цим вживав спиртне».

Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом передачі автомобіля працівникам ВСП.

Адвокат Конюшенко І.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надав письмове клопотання, в якому просив закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України вчинено ОСОБА_1 24.12.2023 року, а розгляд справи судом призначено 18.02.2025 року, тобто на день розгляду справи сплив строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України. Вказував, що згідно постанови суду від 30.05.2024 року по справі № 636/36/24 провадження по справі було зупинено до отримання висновків експертизи. Враховуючи викладене, судом при призначенні експертизи не може бути зупинено строків притягнення до адміністративної відповідальності, всупереч ст. 38 КУпАП України, однак може бути зупинено провадження, що не зупиняє перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлень судових повісток, клопотання про відкладення судового розгляду не подавав.

За змістом положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд проаналізував обставини справи, оцінив докази у їх сукупності, і прийшов до наступного висновку.

На підставі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, правопорушником надані пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними і допустимими доказами:

-рапортом інспектора ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Гедюна Є.О. від 24.12.2023 (а.с. 2);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24 грудня 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,71‰ (а.с. 3);

-роздруківкою з алкотестеру Драгер, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , результат 1,71‰ (а.с. 4);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.12.2023 (а.с. 5);

-копією посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 8);

-DVD-диском з відеозаписом з нагрудної боді-камери, який був досліджений в судовому засіданні. Вивченням відеозапису встановлено, що 24 грудня 2023 року о 15:50 год. за адресою: вул. Харківська, 2-А м. Чугуєва Харківської області, працівниками поліції зупинений автомобіль Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 . Після зупинки встановлено особу водія: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестера Драгер, результат огляду 1,71‰. Відеозапис складається з 3 медіафайлів, які за змістом є продовженням один одного. Дати відеозапису, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, місце складення протоколу, дані, що зафіксовані на відеозаписі, відповідають даним, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення і узгоджуються між собою (а.с. 6);

-іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлені.

Суд приймає до уваги, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю.

Крім того, суд приймає до уваги висновок експерта № 5273 від 15 січня 2025 року за результатами проведення судової експертизи відео,- звукозапису, згідно якого встановити автентичність досліджуваних відеофонограм №№ 1-3 віеофайли «1.МР4», «2.MOV», «3.MOV»), які містяться в області даних лазерного диску DVD-R «ALERUS», не представилось можливим, оскільки не була встановлена апаратура та технологія отримання записів. Відеофонограми №№ 1-3 (відеофайли «1.МР4», «2.MOV», «3.MOV»), які містяться в області даних лазерного диску DVD-R «ALERUS», є копіями, записаними за допомогою комп`ютерної техніки. За характером запису відеофонограма № 1 (наявністю супровідного запису, його змісту та розташування, тремтіння об`єктива пристрою відеофіксації в динаміці руху транспортного засобу тощо) характерна для запису виконаного за допомогою відеореєстратора, встановленого на транспортному засобі. За характером запису відеофонограми №№ 2-3 (наявністю супровідного напису, його змісту та розташуванню, положенням об`єктива пристрою відеофіксації, характером переміщення об`єктива тощо) характерні для записів, виконаних за допомогою боді-камери. Програмно-апаратними засобами, що є в розпорядженні експерта, при дослідженні відеофонограм №№ 1-3, які містяться в області даних лазерного диску DVD-R «ALERUS», ознак монтажу, переривання, змін записів не встановлено. Однак, встановити ці факти у категоричній формі підтвердити/спростувати) не представилось можливим, у зв`язку з тим, що не встановлена технологія отримання записів та їх автентичність (досліджувані записи є копіями). Отже, суд критично ставиться до тверджень адвоката Конюшенка І.П. про те, що відеозапис події був змонтований.

Також суд зазначає, що обставини на які посилається адвокат Конюшенко І.П. в клопотанні про закриття провадження у справі, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Суд вважає, що строк притягнення особи до адміністративної відповідальності не сплив, оскільки датою вчинення правопорушення є 24 грудня 2023 року, але, на час проведення судової експертизи, а саме, з 30 травня 2024 року по 28 січня 2025 року, провадження у справі було зупинено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та ступінь його вини, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та накладає на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що вважає достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень, який підлягає стягненню на користь держави.

По справі проведена експертиза відео,- звукозапису, яка проведена експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», у відповідності до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України.

Таким чином, державою понесені витрати, що підтверджується актом здачі-прийняття висновку експерта № 5273 від 15 січня 2025 року, актом попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта № 5273, згідно якого вартість проведення експертизи складає 22718,40 гривень.

Розрахунок даних витрат здійснено на підставі Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 1 липня 1996 року.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до припису ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У даному випадку, при вирішенні питання щодо відшкодування витрат за проведення судової експертизи, суд вважає, що необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає порядок стягнення витрат на залучення експерта, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та стягнути з ОСОБА_1 документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи відео-, звукозапису у розмірі 22718,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 279-280, 283-284, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф необхідно сплатити за такими реквізитами: р/р UA0020001, отримувач коштів ГУК Харківська обл./Харківська обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судової експертизи відео-, звукозапису у розмірі 22718,40 (двадцять дві тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, тобто 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Чугуївський міський суд Харківської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя