Справа № 932/8719/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року. Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Міросєді А.І., за участю секретаря судового засідання Теліціної О.О., захисника Александрова Д.О., особи, відносно якої розглядаються матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву захисника - адвоката Александрова Д.О. про відвід судді Карягіної Н.О. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

10 лютого 2025 року в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Міросєді А.І. надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП для розгляду клопотання захисника - адвоката Александрова Д.О. про відвід судді Карягіної Н.О. у вищевказаній справі.

У заяві про відвід адвокатом Александровим Д.О. зазначено, що відповідно до ч.3 ст. 22 КПК України, суд зобов`язаний створити рівні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав. Однак у даному випадку суддею було грубо порушено право на захист гр. ОСОБА_1 . ОСОБА_1 з?явився на судове засідання, однак воно не відбулося, і замість проведення засідання секретар суді ОСОБА_2 від імені судді повідомила йому, що він визнаний винним та притягнутий до відповідальності, надала квитанції для оплати штрафу та судового збору. ОСОБА_1 зателефонував адвокату, який наполягав на порушенні судом прав особи. Перебуваючи в робочому кабінеті судді Карягіної Н.О. під час офіційного (не приватного) спілкування з суддею про підстави її поведінки та підстави прийнятого нею рішення по справі про його винуватість без фактичного розгляду справи, гр. ОСОБА_1 з відома судді, не маючи від суду заборони на проведення аудіофіксації, зафіксував розмову з суддею на диктофон власного мобільного телефону. Даний запис та контекст розмови з суддею свідчать про наявність підстав для відводу судді. Суддя, насправді, вже ухвалила рішення (постанову) без розгляду справи по суті, без надання можливості заявнику скористатися своїм правом на захист, але через принципову позицію адвоката та особи, вирішила формально дотриматися права на справедливий суд, виключно з метою затвердити вже прийняте нею рішення по справі, погодилась призначити засідання на іншу дату. Суддя вже має наперед сформовану позицію щодо винуватості ОСОБА_1 , розгляд справи не може бути справедливим, суддя є упередженою, розгляд справи буде виключно формальним. Ці дії є порушенням ст. 268 КУпАП, яка гарантує особі, що притягається до адміністративної відповідальності, право на: ознайомлення з матеріалами справи, подання доказів, заявлення клопотань; користування правовою допомогою адвоката; участь у судовому засіданні та надання пояснень. Зазначене вище свідчить про те, що суддею було винесено рішення без реального розгляду справи, що є грубим порушенням права на справедливий суд. Суддя ухвалює рішення у справі без участі особи, яка притягається до відповідальності, та її адвоката, а потім формально призначає засідання. Ці дії судді є грубим порушенням процесуальних норм та права на справедливий суд, суддя Карягіна Н.О. порушила право на захист (ст. 268 КУпАП), ст. 6 Конвенції про захист прав людини. Ухвалення рішення без участі особи та її адвоката позбавляє її можливості реалізувати своє право на захист, що є грубим порушенням принципу змагальності та рівності сторін (ч. 3 ст. 22 КПК України). Суддя не може ухвалювати рішення без реального розгляду справи, адже це свідчить про наявність у судді наперед сформованого переконання щодо винуватості особи. Відповідно до ст. 6 Конвенції, суд повинен бути не тільки справедливим, а й виглядати справедливим в очах стороннього спостерігача (прецедентне рішення ЄСПЛ у справі Micallef v. Malta). Ст. 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, зокрема рівність усіх перед законом, змагальність сторін та незалежність суду. Якщо суддя вже ухвалила рішення до проведення засідання, це порушує принцип неупередженості. Суд не може ухвалювати рішення, а потім лише формально проводити засідання для його затвердження. Європейський суд з прав людини у справах Yeloyev v. Ukraine, Novik v. Ukraine вказав, що недотримання процесуальних гарантій та відсутність реального судового розгляду суперечить принципу правової визначеності. Суддя демонструє зневагу до учасників процесу та перешкоджає здійсненню захисту, що суперечить Кодексу суддівської етики (затвердженого XI з?їздом суддів України). Ст. 3 Кодексу суддівської етики зобов?язує суддю діяти неупереджено та дотримуватися принципів справедливості. Ст. 15 Кодексу суддівської етики передбачає, що суддя повинен ставитися до всіх учасників процесу з повагою, не демонструючи своєї вищості. Відмова у відеоконференції, коли адвокат надав підтверджуючі документи про перебування у волонтерській місії за кордоном, порушує ст. 271 КУпАП, яка гарантує адвокату право брати участь у розгляді справи. Це також суперечить Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки адвокату безпідставно перешкоджають виконувати свої професійні обов?язки. Такі дії судді свідчать про явну упередженість та позбавляють сторону захисту можливості реалізувати свої права, що є підставою для її відводу. Суддя Карягіна Н.О. безпідставно відмовила у задоволенні клопотання, чим порушила право особи на ефективний захист та принцип доступу до правосуддя. Суддя демонструє зухвалу та зневажливу поведінку, що виражається у: ігноруванні прав сторін; відмові у наданні можливості захисту повноцінно здійснювати свої функції; демонстрації свого вищого становища стосовно адвоката та особи, яка притягається до відповідальності. Така поведінка судді порушує Кодекс суддівської етики (ст. 1, 3, 15), який передбачає, що суддя повинен поводитися коректно, виявляти повагу до всіх учасників процесу, неупереджено ставитися до сторін та уникати будь-якої демонстрації своєї зверхності. Вважає, що дії судді Карягіної Н.І. свідчать про упередженість, порушення права на захист, недотримання міжнародних стандартів справедливого суду та зневажливе ставлення до учасників процесу, і є підставою для відводу судді.

Захисник Александров Д.О. у судовому засіданні підтримав заявлений судді Карягіній Н.О. відвід з підстав, викладених у його заяві, при цьому пояснив, що ним було завчасно направлені до суду клопотання про об`єднання матеріалів в одне провадження та відкладення судового розгляду, а також щодо надання йому можливості приймати участь у судовому розгляді в режимі ВКЗ через перебування його за кордоном у волонтерській місії, але були тільки об`єднані справи в одне провадження, всі інші клопотання були залишені без задоволення. Фактично жодного судового засідання по справі не відбулося. Після того, як секретар судді Карягіної Н.О. надала номери рахунків для сплати штрафу його підзахисному, не провівши при цьому судове засідання, він, перебуваючи на зв`язку з клієнтом, змусив його пройти до кабінету судді та з`ясувати причини таких дій, що також було записано на диктофон. Потім суддя повідомила, що розгляд справи переноситься. Вважає, що такі дії та поведінка судді є підставою для її відводу.

Особа, відносно якої розглядаються матеріали справи про адміністративне правопорушення Парасотка С.В. у судовому засіданні заявлений судді Карягіній Н.О. відвід з підстав, викладених у заяві його захисника, підтримав та пояснив, що жодного судового засідання з розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно нього не проводилося, він жодного разу не бачив суддю та не спілкувався з нею, йому не роз`яснювалися його права. Коли він прийшов до суду, то секретар просто надала йому рахунки для сплати штрафу та судового збору, суддю особисто він не бачив. Будучи обуреним такою ситуацією він зателефонував своєму захиснику, та, виконуючи вказівки останнього, пройшов до кабінету судді щоб з`ясувати причини такого відношення, при цьому все спілкування було записано на диктофон смартфону.

Заслухавши пояснення захисника Александрова Д.О., особу, відносно якої розглядаються матеріали справи про адміністративне правопорушення Парасотку С.В., дослідивши доводи заяви про відвід судді, матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах, необхідних для вирішення питання відводу, доданий до заяви про відвід аудіозапис, оцінивши наведені захисником Александровим Д.О. підстави для відводу судді Карягіної Н.О., суддею встановлено наступне.

Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним.

Незважаючи на те, що чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід, таку заяву про відвід було передано через систему автоматизованого розподілу для вирішення іншому судді.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте чинні Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

З метою додержання принципу законності, виникла необхідність у застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, та, при вирішенні питання про відвід судді, керуватися статтею 75 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Дослідженням матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП встановлено, що справа призначалася до розгляду на 07 листопада 2024 року, але за клопотанням захисника Александрова Д.О. матеріали були об`єднані в одне провадження постановою від 07 листопада 2024 року і новою датою судового розгляду було визначено 04 грудня 2024 року, про що свідчить наявна розписка ОСОБА_1 . Повторною заявою від 15 січня 2025 року захисник Александров Д.О. просив проводити розгляд справи в режимі ВКЗ із наданням йому можливості використовувати власні технічні засоби. Згідно розписки від 16 січня 2025 року, в який мається підпис ОСОБА_1 , останній був повідомлений про дату наступного судового засідання 10 лютого 2025 року. Листом від 20 січня 2025 року захиснику Александрову Д.О. повідомлено про дату наступного судового засідання по справі 10 лютого 2025 року о 16:30 год. та про відсутність підстав для проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї процесуальної теореми шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презумується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Тобто, заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють їх наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

На теперішній час судовий розгляд даної справи про адміністративне правопорушення не проведено, не досліджені жодні докази по справі, тобто судом оцінка доказів щодо належності і допустимості не проводилась, пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні не надавалися. Також відсутнє будь-яке остаточне процесуальне рішення по справі № 932/8719/24. Більш того, як зазначив сам ОСОБА_1 , він жодного разу не бачив суддю, а тільки секретар судді повідомила йому що справу розглянуто і надала рахунки для сплати штрафу та судового збору.

Вирішуючи заявлений відвід, суд, вважає, що наведені захисником Александровим Д.О. обставини щодо наявності підстав для відводу судді Карягіної Н.О. спростовані матеріалами справи, та не можуть переконливо вказувати на наявність будь-яких дій, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, у провадженні якої перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Оскільки доказів упередженості та необ`єктивності судді на даний час не здобуто, доводи, викладені в заяві про відвід, також не дають підстав вважати, що суддя і в-подальшому буде необ`єктивним чи упередженим при розгляді вищевказаної справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, у випадку незгоди з майбутнім рішенням суду у даній справі про адміністративне правопорушення, законодавство України передбачає право Парасотки С.В. на апеляційне оскарження такого рішення, що є однією з гарантій справедливого судового розгляду.

Також те, що захисник припускає упереджене ставлення зі сторони судді Карягіної Н.О., саме по собі не може свідчити про її упередженість.

Аналізуючи мотиви заяви про відвід, вважаю, що такі з точки зору норм матеріального та процесуального права, не кореспондуються із змістом ст. 75 КПК України щодо обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, а заява про відвід судді, по своїй суті, є наслідком незгоди учасників з процесуальними діями та рішеннями судді, у зв`язку з чим у задоволенні вказаної заяви про відвід необхідно відмовити у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. 278 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви захисника - адвоката Александрова Д.О. про відвід судді Карягіної Н.О. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП повернути для розгляду судді Карягіній Н.О.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя