Справа № 159/193/25 Провадження №33/802/145/25 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В.О.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника адвоката Зуба В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 18.12.2024, о 16 год. 45 хв., в місті Ковелі по вул. Шевченка, 28 керувала автомобілем «PEUGEOT 307» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я-Ковельському МТМО. Висновок лікаря від 19.12.2024 про стан наркотичного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України, скоївши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Зуб В.В. вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що ОСОБА_1 на місці зупинки вела себе адекватно, відразу погодилась пройти огляд в медичному закладі, де здала біологічні зразки на аналіз. Вказує, що наявне в матеріалах направлення, не підписане поліцейським та в ньому зазначено про позитивний результат огляду, однак на час його складання цього не було відомо. Крім того, у висновку щодо результатів медичного огляду зазначено невірний час. Також в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду особи. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили постанову судді скасувати та провадження у справі закрити, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 211345 від 02 січня 2025 року (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.12.2024, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; неприродна блідість, звужені зіниці, які не реагують на світло (а.с.3), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 682 від 19.12.2024, яким встановлено наркотичне сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.4), відеозаписом з бодікамери працівника поліції на якому зафіксовані обставини, які передували складенню адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7), а також іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебувала в стані наркотичного сп`яніння є неспроможними, з огляду на таке.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №682 від 19.12.2024, в ОСОБА_1 виявлено наркотичне сп`яніння (а.с.4).

Відповідно до копію акту медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння №682 від 19.12.2024, після дослідження біологічних зразків, а саме сечі ОСОБА_1 , виявлено солі PVP та встановлено діагноз наркотичне сп`яніння.

Таким чином, дослідженням біологічних зразків ОСОБА_1 на вміст наркотичних речовин встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Вказаними результатами повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебувала в стані наркотичного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що стороною захисту не представлено жодних документальних даних, які б спростовували факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Відсутні такі дані, а також відповідні докази на їх підтвердження і в матеріалах даної справи.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, не підписане поліцейським, оскільки вони є хибними, оскільки згідно вказаного направлення, воно підписане поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП сержантом поліції Миронюком Б.О. (а.с.3).

Також не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що поліцейський безпідставно вказав у направленні позитивний результат огляду, однак на час його складання цього не було відомо, з огляду на таке.

Як вбачається з вказаного направлення, в ньому міститься графа «Результат огляду», що зобов`язує поліцейського зазначити в цій графі такий результат.

З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на неї безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки після зупинки транспортного засобу, поліцейський повідомив ОСОБА_1 які саме ознаки наркотичного сп`яніння він вбачає, крім того, вказані обставини не спростовують об`єктивні дані аналізу сечі, згідно яких ОСОБА_1 перебувала в стані наркотичного сп`яніння.

З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на неї безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено й істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати безумовною підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Зуба В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов