Справа №: 272/1289/24
Провадження № 3/272/15/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Чуб І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого:

АДРЕСА_1 ,

непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

раніше притягувався до адміністративної

відповідальності, -

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 179305, 22.11.2024 року о 01 год. 35 хв. в м.Андрушівка по вул. Тургенєва, 34 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп"яніння (запах з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Захисник Бакуменко С.В. направив клопотання, в якому зазначив, що в графі 13 протоколу, щодо роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права і обов`язки відповідно до зазначених статей, з відміткою відмовився", однак як свідчать фрагменти відеозаписів з камер відеозапису (реєстратору) одного з поліцейських ніхто з працівників поліції не зачитував права та обов`язки ОСОБА_1 , що в свою чергу являється грубим порушенням прав в тому числі права на захист ОСОБА_1 . На початку відеофіксації працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 зазначили останньому про причину (підстави) зупинки транспортного засобу під керуванням останнього. Даною причиною, зі слів поліцейського було те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в комендантську годину, однак, ОСОБА_1 не було притягнено до адміністративної чи будь- якої іншої відповідальності саме за порушення вимог дії комендантської години. Крім того, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини водія гр. ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим дана справа а також провадження по ній щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 179305, 22.11.2024 року о 01 год. 35 хв. в м.Андрушівка по вул. Тургенєва, 34 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп"яніння (запах з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Із матеріалів відеозапису видно, що 22.11.2024 року біля 01 год. 35 хв. зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повідомлено водію причину зупинки, також у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти відповідний огляд на стан алкогольного спяніння та місці зупинки чи у медичному закладі, на що водій відмовився, про що було складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП.

Суд не погоджується з доводами захисника наведеними у клопотанні про закриття провадження у справі щодо безпідставності зупинки та порушення процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, так як вони спростовуються дослідженими в в ході судового розгляду доказами.

Проте, надаючи оцінку кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висноку.

Як вбачається з постанови Житомирського апеляційного суду від 05.02.2025 року постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 21.10.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2, ст.126 ч.5 КУпАП за правопорушення, які вчинено ОСОБА_1 20.08.2024 року та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Даною постановою постанова Корольовського районного суду м.Житомира від 21.10.2024 року залишено без змін.

Однак на момент складення протоколу серії ЕПР 1 № 179305 від 22.11.2024 року дії ОСОБА_1 кваліфіковано поліцією за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча з врахуванням наявних протоколів від 20.08.2024 року за ст.130 ч.2, ст. 126 ч.5 КУпАП, його дії мали бути кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, та враховуючи, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено перекваліфікація дій правопорушення на іншу частину чи статтю кодексу судом, а суд розглядає справу в межах пред`явленого звинувачення, тому суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 9, п.1 ст. 247, ст. ст. 251-252, ст. 283, ст. 284 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд на протязі десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляції.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:І. А. Чуб