ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9114/24
Номер провадження: 33/819/43/25
Головуючий у першій інстанції Рябцева М.С.
Доповідач Пузанова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В., секретар судового засідання Андреєва В.В., за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Калугіна Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Калугін Дмитро Олегович, на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно із зазначеною постановою, відповідно до протоколу серії ААД №109532, складеного поліцейським СРПП Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області сержантом Сайн Р.О. 02.06.2024 року, 02.06.2024 року о 09 годині 10 хвилин у смт.Білозерка, пров.Торговий, ОСОБА_1 керував мопедом «Хонда AF 62» без номерних знаків в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» 6810, результат огляду - 0,81 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Калугін Д.О., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що матеріали справи не містять передбачених законом відеозаписів щодо фіксації руху транспортного засобу, його зупинки працівниками поліції, самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також усних пояснень, в яких ОСОБА_1 повідомляв би про те, що він керував транспортним засобом.

Посилання суду на повідомлення ОСОБА_1 про те, що він «їхав з магазину», як на доказ його вини, є необґрунтованим, та таким, що є наслідком довільного трактування судом вказаного вислову, адже зміст вказаного висловлювання не містить в собі будь-яких тверджень правопорушника про визнання ним обставини керування транспортним засобом, а лише відображає те, що він попередньо перебував у магазині.

Навіть визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом на місці складання протоколу, за відсутності будь-яких інших доказів його вини, не може бути достатнім доказом наявності в його діях вини і не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, що узгоджується із постановами Верховного Суду у складі КАС у справі №537/2088/17 від 15.05.2019 року та у справі №177/525/17 від 08.07.2020 року.

Факт складення постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №061101 від 02.06.2024 року за частиною другою статті 126 КУпАП не є доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При винесенні цієї постанови правопорушник своєї вини не визнав, проте не скористався своїм правом на оскарження через відсутність належного рівня правової обізнаності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 061101 від 02.06.2024 року за частиною другою статті 126 КУпАП була складена одночасно з протоколом серії ААД № 109532 від 02.06.2024 року, без забезпечення ОСОБА_1 доступу до правової допомоги.

Матеріали справи не містять номерного знаку, ідентифікаційного номера мопеду «Хонда», що не дає можливості встановити технічні характеристики мопеду, обставини оснащення його двигуном внутрішнього згорання чи електродвигуном, а, відтак, не дає можливість встановити чи відноситься такий мопед «Хонда» до категорії мопедів та взагалі до категорії транспортних засобів.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Калугін Д.О. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив задовольнити з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, при розгляді цієї справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, пункт 2.9а Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин другої - шостої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та Порядком № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до пунктів 1, 6, 7 та 9 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктами 7, 8 Порядку №1103 передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №109532, складеного поліцейським СРПП Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області сержантом Сайн Р.О. 02.06.2024 року, 02.06.2024 року о 09 годині 10 хвилин у смт.Білозерка, пров.Торговий, ОСОБА_1 керував мопедом «Хонда AF 62» без номерних знаків в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» 6810, результат огляду - 0,81 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП (а.с.2).

Згідно з актом огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу алкотест «Драгер» 6810, проведеного у зв`язку з виявленими ознаками різкого запаху алкоголю з порожнини рота, результат огляду позитивний - 0,81 ‰ (а.с.1, 6).

Також в матеріалах справи міститься відеозапис із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, що здійснював оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, 02.06.2024 року щодо ОСОБА_1 (а.с.8).

На долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що працівник патрульної поліції зазначив, що під час зупинки мопеду «Хонда AF 62» без номерних знаків під керуванням ОСОБА_1 , у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тому водієві пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погодився. Крім того, на відеозаписі зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 й результат вказаного огляду є позитивним, а саме 0,81 ‰. Проти результату тесту водій не заперечував. На зауваження працівника поліції, що водій має явний запах алкоголю з порожнини рота, останній вказав, що вживав тільки домашній квас. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 результат огляду, його права, а також те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, а правопорушника відсторонено від керування мопедом. Також працівник поліції зазначив, що він раніше вже спілкувався з правопорушником з приводу керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 та пояснення - вживав домашній квас.

Крім того, відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №061101 від 02.06.2024 року за частиною другою статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідної категорії для керування таким транспортним засобом) (а.с.4).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять передбачених законом відеозаписів щодо фіксації факту виконання ОСОБА_1 функцій водія, являються надуманими та спростовуються відеозаписом із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції. Факт керування транспортним засобом не заперечував і сам правопорушник, який сказав, що їхав з магазину, крім того, під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 перебував у шоломі, який являється обов`язковим під час керування мотоциклом, мопедом згідно з приписами пункту 2.3г ПДР України.

Крім визнання факту керування транспортним засобом самим правопорушником вказаний факт підтверджується відеозаписом із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №061101 від 02.06.2024 року за частиною другою статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідної категорії для керування таким транспортним засобом) та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №109532, складеним відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Вищезазначені докази спростовують позицію захисника про те, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні обґрунтована лише показами самого правопорушника, який не заперечував своєї провини за частиною першою статті 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять номерного знаку, ідентифікаційного номера мопеду «Хонда», що не дає можливості встановити технічні характеристики мопеду, обставини оснащення його двигуном внутрішнього згорання чи електродвигуном, а, відтак, не дає можливість встановити чи відноситься такий мопед «Хонда» до категорії мопедів та взагалі до категорії транспортних засобів, являються безґрунтовними з огляду на наступне.

Так, згідно з загальними характеристиками мопед «Хонда AF 62» має об`єм двигуна 49 куб.см.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР транспортний засіб-пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 ПДР , водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Законом України від 17.11.2008 № 586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Посвідчення водія видається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 «Про затвердження Положень про порядок видачі посвідчення водія і допуск громадян до керування транспортними засобами».

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 та затверджено нову редакцію Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, в т.ч. А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Таким чином, з 01.01.2010 року в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та необхідність отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 17 травня 2018 року ( справа №681/972/17).

Таким чином, мопед марки «Хонда AF 62», з робочим об`ємом двигуна 49 куб.см, є механічним транспортним засобом та вимагає отримання посвідчення водія на його керування відповідної категорії.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом без державного номеру реєстрації, що вбачається з відеозапису та без наявності відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, що підтверджується постановою БАВ №061101 від 02.06.2024 року за частиною другою статті 126 КУпАП.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів свідчить про обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

На думку апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція захисника останнього спрямована на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог статті 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції частини першої статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Калугін Дмитро Олегович, залишити без задоволення, а постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В.Пузанова

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року

Суддя Л.В. Пузанова