ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/1508/24 Головуючий суддя І інстанції Гладка О. В.
Провадження № 33/818/444/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К. при секретарі Вакула Н.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Коротенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Коротенка О.І. на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 898991 від 08.03.2024 року 08 березня 2024 року о 10 год. 52 хв. в м. Харкові по вул. Петра Тронька, 55/57 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога, на що водій відмовився. Згідно протоколу ААД № 898991 від 08.03.2024 року водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. У зв`язку з вчиненням правопорушення повторно протягом року працівниками патрульної поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року вищевказану постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року скасовано, матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП повернуто начальнику УПП в Харківській області для усунення недоліків. 18.12.2024 року з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції у провадження Ленінського районного суду м Харкова після доопрацювання надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент розгляду даної справи ознака повторності, як кваліфікуюча ознака ч.2 ст. 130 КУпАП відсутня. Тому, суддя суду першої інстанції вважав, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Коротенко О.І. просив судову постанову скасувати, а матеріали справи повернути до УПП в Харківській області для перекваліфікації адміністративного правопорушення і направлення на новий розгляд до суду першої інстанції або закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилався на те, що Управління патрульної поліції в Харківській області не виконала постанову Харківського апеляційного суду від 15.10.2024 року у цій справі. Поряд з цим суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, не взяв до уваги висновки суду Харківського апеляційного суду, які зазначені саме в постанові від 15.10.2024 року. Тобто позиція суду першої інстанції, щодо можливості перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП, суперечить позиції суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника Коротенка О.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд не дотримався всіх вказаних вимог закону.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом встановлено об`єктивні відомості, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність перекваліфікування дій ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП.

Належить врахувати, що працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 898991 від 08.03.2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Натомість, до ухвалення судом першої інстанції постанови за результатами розгляду цього протоколу, постановою Харківського апеляційного суду від 30.07.2024 року, з метою обрання вірної кваліфікації дій органом який склав протокол, скасовано постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка безпосередньо була підставою для складення протоколу серії ААД № 898991 від 08.03.2024 року саме за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Належить врахувати, що на час ухвалення постанови Ленінським районним судом від 07.08.2024 року, суду було відомо про існування постанови Харківського апеляційного суду від 30.07.2024 року.

Отже, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, у суду першої інстанції було 7 місяців 1 день для процесуальної можливості направити матеріали справи до УПП в Харківській області для усунення недоліків, а після отримання матеріалів розглянути цю справу по суті, не порушуючи строки передбачені ст. 38 КУпАП.

З матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції був обізнаний про існування постанови Харківського апеляційного суду від 30.07.2024 року, оскільки ця постанова долучена до матеріалів справи до ухвалення постанови Ленінським районним судом м. Харкова від 07.08.2024 року. (арк. 25-26).

Однак, постановою від 07.08.2024 року Ленінський районний суд м. Харкова перекваліфікував дії ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП та ухвалив постанову, якою визнав останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не поголившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка була задоволена постановою Харківського апеляційного суду від 15.10.2024 року, зазначена постанова суду першої інстанції скасована, а матеріали справи були направлені до УПП в Харківській області для усунення недоліків з метою обрання поліцією належної кваліфікації дій особи у протоколі, зазначивши, що суд першої інстанції не має процесуального права здійснювати перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до відомостей додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 898991 від 08.03.2024 року на виконання постанови Харківського апеляційного суду справа № 642/1508/24 (арк. 62), старший інспектор з ОД ВАП УПП в Харківській області зазначила, що з Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що ОСОБА_1 постановою Ленінського районного суду м. Харкова справа № 642/46/24 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Дана постанова набула законної сили 07.02.2024 року, тобто на момент складення протоколу серії ААД 898991 ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Також з Єдиного державного реєстру судових рішень підтверджується факт оскарження ОСОБА_1 вищевказаної постанови Ленінського районного суду м. Харкова, але скаргу подано 02.04.2024 року, тобто вже після складення протоколу серії ААД № 898991 за порушення ч.2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи зазначене, Управління патрульної поліції в Харківській області повторно, всупереч постанови Харківського апеляційного суду, направило вказаний матеріал, без усунення недоліків щодо кваліфікації дій, до Ленінського районного суду м. Харкова для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Вказані дії вочевидь призвели до безпідставного спливу строків, передбачених ч.6 ст. 38 КУпАП.

Ленінський районний суд м. Харкова повторно отримавши від УПП в Харківській області матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 саме за ч.2 ст. 130 КУпАП, 22 січня 2025 року своєю постановою з власної ініціативи перекваліфікував дії ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП, визнав його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та наклав адміністративне стягнення.

При цьому належить врахувати те, що суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обставин події за участю ОСОБА_1 , однак не може погодитись з можливістю перекваліфікації вчиненого адміністративного правопорушення з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП, що є істотним порушенням норм процесуального права.

Зокрема, в п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст.ст. 218-221 цього Кодексу, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, в тому числі, ст.ст. 124, 130 КУпАП.

Також, відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, збір та процесуальне оформлення зібраних доказів підлягає якісній оцінці, як посадовою особою, яка їх формує так і посадовою особою органу державної влади або місцевого самоврядування, а також і судом який розглядає справу.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти та об`єктивності з`ясування всіх обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Разом з тим, важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування, тобто спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наслідки вдалого виконання органом на який покладено обов`язок доказування у справі про адміністративні правопорушення вимог Закону щодо тягара доказування і наслідків своїх рішень, що надає змогу суду переконатись у їх правильності. Такий підхід робить оцінку доказів алгоритмізованим та обґрунтованим, а також робить можливим дотримання справедливого балансу між ухваленим рішенням та правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, якщо суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення дійде висновку, чи будуть встановлені обставини, які свідчать, що дії порушника кваліфіковано невірно, або перестали існувати ознаки повторності вчиненого адміністративного правопорушення, він має звернутися до положень п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП, відповідно до якої орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також належить врахувати те, що встановивши такі суперечності в судовому засіданні, суд першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 280 КУпАП, а також наявність постанови суду апеляційної інстанції, повинен був направити матеріали цієї справи до УПП в Харківській області для доопрацювання та усунення встановлених недоліків.

Поряд з цим, у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" було визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Така сама позиція була висловлена й у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 11 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення".

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, а також недотримання судом першої інстанції статті 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, унеможливлює прийняття у справі законного та обґрунтованого судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, враховуючи, що діючим КУпАП не передбачена процесуальна можливість суду перекваліфікувати дії, за які притягується особа до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а матеріали справи належить направити на дооформлення до УПП в Харківській області, а після усунення недоліків справа підлягає розгляду в суді першої інстанції в порядку КУпАП, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги захисника.

Крім того, відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Належить врахувати, що відповідно до ст. 382 КК України існує кримінальна відповідальність за невиконання судового рішення.

Отже належить роз`яснити посадовим особам Управління патрульної поліції в Харківській області, що постанова Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року набрала законної сили та була обов`язковою для виконання під час отримання її та справи для усунення недоліків, які були встановлені судом апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до вимог ч.6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Оцінюючи дії посадових осіб Управління патрульної поліції в Харківській області, а саме не перекваліфікування дій ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП після отримання постанови Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року апеляційний суд дійшов висновку, що внаслідок таких дій спливають строки, передбачені ч.6 ст. 130 КУпАП для притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є неприпустимим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Коротенка О.І. задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 січня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою повернути матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП для дооформлення посадовій особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 898991 від 08 березня 2024 року, для усунення недоліків, після чого справа підлягає розгляду в суді першої інстанції в порядку КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков