П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківського району Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи немає,

за чч. 3, 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Рвачова О.О.,

У С Т А Н О В И В:

22.11.2024 о 01:27 год на вул. Сквирське шосе, 272, в с. Фурси Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.1 а Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C220» з д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно до постанови від 20.11.2024, якою ОСОБА_1 було притягнено до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 179294 від 22.11.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, 22.11.2024 о 01:27 год на вул. Сквирське шосе, 272, в с. Фурси Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C220» з д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Калуського відділу ДВС у Калуському районі Іванор-Франківської області ВП № 65904489 від 15.05.2024, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС, причини своєї неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3, 5 ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, Рвачов О.О. у судовому засіданні просив суд провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3, 5 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на наступне. 20.11.2024 поліцейським УПП в Запоріжській області ДПП України Полонським Є.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3517238 від 20.11.2024 стосовно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАп та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 гривень. Дану постанову поліцейського стороною захисту було оскаржено до суду. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що нібито «20.11.2024 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz C220» з д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП». Проте в порушення п. 4 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейськими не було надано довідки про отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Вважає, що обставина наявності або відсутності в особи права на керування транспортними засобами відповідної категорії, яка підтверджується зазначеною довідкою має ключове значення для вирішення питання про наявність правових підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та відповідно за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Матеріали справи, які перебувають на розгляді у суді, не містять жодних довідок про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії, що вказує на відсутність в даній справі жодних доказів вини його підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також сторона захисту вважає, що у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, відсутні докази ікримінованого йому правопорушення, оскільки обставина наявності або відсутності в особи тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами має бути в обов`язковому порядку підтверджена належними та допустимими доказами, які мають бути долучені працівниками поліції до матеріалів справи та вказані в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення. однак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами, що вазує на відсутність в даній справі жодних доказів вини його підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Крім того, вважає за доцільне окремо вказати, що постанову про встановлення обмеження державний виконавець виносить за наявності заборгованості зі сплати аліментів. Згідно із розрахунку зі сплати аліментів, по виконавчому листі № 345/3339/18, станом на 01.11.2024 в ОСОБА_1 не було жодної заборгованості зі сплати аліментів. Таким чином, на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення 22.11.2024 щодо ОСОБА_1 не могло бути встановленого жодного обмеження в праві керування транспортними засобами, саме тому дана постанова виконавчого провадження відсутня в матеріалах справи. Рапорти поліцейського не можуть бути визнані судом як належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 126 КУпАП, оскільки рапорти належать до внутрішніх документів МВС України.

Суддя, заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, ... а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Так, на долученому до матеріалів справи дисках, а саме на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських на диску № 3 на відеофайлі під назвою «clip-31» зафіксовано о 01:12 год факт руху транспортного засобу «Mercedes-Benz C220» з д.н.з. НОМЕР_1 .

На диску № 1 на відеофайлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476440 зафіксовано о 01:43 год як працівники поліції спілкуються між собою та передають подальше спілкування з водієм іншому екіпажу поліцейських, при цьому говорять, що у водія взагалі немає прав, керує транспортним засобом повторно і що водій ще й обмежений у праві керування. О 01:44 год зафіксовано як поліцейський вже спілкується з водієм та повідомляє йому виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та пропонують пройти у зв`язку з цим огляд у найближчому медичному закладі у м. Тараща. О 01:45 год поліцейський повідомляє водієві, що транспортний засіб залишається на місці, поки вони їдуть до лікарні, та повідомляє, що він так зрозумів, що у водія немає водійського посвідчення, плюс він обмежений у праві керування, на що водій повідомив, що воно не працює, його треба зняти. Поліцейський повідомив, щоб водій знімав своє обмеження, на даний час воно також є. Водій повідомив, що у за стосунку Дія у нього немає обмеження, виконавче провадження закрите.

Далі на диску № 1 на відеофайлах під назвою «clip-1», «clip-10», «clip-11», «clip-12», «clip-13», «clip-14», «clip-15», «clip-16», «clip-17», «clip-18» зафіксовано проходження водієм огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

На диску № 2 на відеофайлі під назвою «clip-2» із нагрудної камери поліцейського № 476440 зафіксовано з 02:13 год до 02:28 год рух автомобіля поліцейських із водієм ОСОБА_1 до медичного закладу.

На диску № 2 на відеофайлі під назвою «clip-19» із нагрудної камери поліцейського № 477940 зафіксовано як 01:12 год працівники поліції підходять до автомобіля, з якого виходить водій. Поліцейські перевіряють по робочому планшету особу водія ОСОБА_1 , 1990 р.н.. О 01:14 год поліцейський запитав у водія чи він знає про те, що він обмежений у праві керування. На що той повідомив, що знає, що постанову потрібно зняти, з даного приводу буде сьогодні дзвонити до виконавця, оскільки провадження закрите, обмеження зняте. Поліцейський повідомив, що якщо у них світиться по планшету, то обмеження не зняте. О 01:14 год на запитання поліцейського водій повідомив, що у нього немає посвідчення водія і він його взагалі не отримував. Працівник поліції читаючи робочий планшет повідомив, що 25.08.2023 водієві писали, що він позбавлений прав, а також писали, що він керував, будучи позбавленим прав. О 01:15 год водій на запитання поліцейського повідомив, що у м. Біла Церква він приїхав до дружини, а постанова про обмеження не робоча. Поліцейський повідомив, що у водія має бути постанова про закриття виконавчого провадження. О 01:16 год водій розповідає, що він військовослужбовець, він на війні у с. Гуляйполе, а перша дружини там, в червні він закрив заборгованість по аліментам і дружина також зверталася, щоб закрили провадження, а чому не зняли обмеження він не знає. Вчора його також зупиняли поліцейські, він телефонував до виконавця, але той не взяв слухавку, а сьогодні він ще не встиг. На запитання поліцейського чи була у водія ст. 130 КУпАП у 2022 році та на скільки був позбавлений права керування, на що останній повідомив, що його позбавили прав на один рік. О 01:18 год зафіксовано як поліцейський повідомляє водієві, що стосовно нього будуть складені протоколи за те, що він обмежений у праві керування і що немає прав. Далі поліцейський попросив надати документи на автомобіль та повторно о 01:20 год повідомив водієві, що стосовно нього буде складено два протоки за ч. 3 та 5 ст. 126 КУпАП, водієві було роз`яснено його права. О 01:25 год поліцейський пішов оформлювати протоколи. На відеофайлі під назвою «clip-20» зафіксовано складання протоколів, о 01:41 год поліцейський роздруковує протоколи.

Далі на диску на відеофайлах під назвою «clip-20», «clip-21», «clip-22», «clip-23», «clip-24», «clip-25», «clip-26», «clip-27» зафіксовано те ж саме, що на диску № 1.

На диску № 3 на відеофайлах під назвою «clip-3», «clip-4», «clip-5», «clip-6», «clip-7», «clip-8», «clip-9», «clip-28», «clip-29», «clip-30» зафіксовано обставини проходження водієм огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Отже, із доданого до протоколу відеозапису вбачається, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу та перевірки документів ОСОБА_1 повідомляє поліцейського про те, що встановлене стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами має бути зняте, оскільки існуючу заборгованість по аліментах він погасив у червні 2024, чому згідно бази даних обмеження не зняте, йому не відомо.

В судовому засіданні було також досліджено надану захисником Єлисаветського Є.М. копію розрахунку зі сплати аліментів згідно із виконавчим листом № 345/3339/18 від 13.09.2018 виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно на кожну дитину, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 16.08.2018 і до повноліття дітей. Відповідно до вказаного розрахунку станом на 01.11.2024 відсутня заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

При цьому, слід відзначити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП може мати місце лише при належній обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про встановлення відносно неї тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами шляхом вручення їй особисто або шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови державного виконавця про встановлення зазначеного виду обмеження. Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 3 ст. 126 КУпАП, обов`язково мають містити чинну та належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою Відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. А також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження.

Із досліджених судом доказів встановлено, що на час складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у нього заборгованості по аліментах не було, а тому керуючи 22.11.2024 транспортним засобом він не був обізнаним про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, і не міг усвідомлювати протиправний характер своїх дій, тобто у останнього був відсутній умисел на вчинення вказаного правопорушення. Навпаки, керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 був впевнений у тому, що державний виконавець зняв обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки заборгованість по аліментах була погашена (з його слів) ще у червні 2024. Про те, що він і досі обмежений у праві керування транспортними засобами він не знав і не здогадувався про це. Про дані обставини йому повідомили працівники поліції, встановивши це із службового планшету.

Таким чином, посадовою особою, яка складала стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя зазначає, що сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену особу на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП, органом, що склав протокол не надано, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні встановлено не було, що не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ним неправомірних дій, направлених на порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою обмеженою у праві керування транспортним засобом, суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Наведені обставини, виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає за необхідне провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

Щодо провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає права керування транспортними засобами.

Згідно до п. 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015, у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Відповідно до довідки старшого інспектора відділення адміністративної практики батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Яни Горбенко, ОСОБА_1 постановою УПП в Запорізькій області серії ЕНА № 3517238 від 20.11.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Попри невизнання своєї винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, його вина у вчиненні вказано адміністративного правопорушення встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 179294 від 22.11.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

довідкою старшого інспектора відділення адміністративної практики батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Яни Горбенко, відповідно до якої ОСОБА_1 постановою УПП в Запорізькій області серії ЕНА № 3517238 від 20.11.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 гривень;

витягом із бази АРМОР від 22.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 постановою УПП в Запорізькій області серії ЕНА № 3517238 від 20.11.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 гривень;

відеозаписом із нагрудних камер та відеореєстратора зі службового автомобіля поліцейських, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 179294 від 22.11.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на відеозаписі під назвою «clip-19» (диск № 2) о 01:14 год на запитання поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що у нього немає посвідчення водія і він його взагалі не отримував.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суддя дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУПАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка немає права керування транспортними засобами.

Щодо доводів сторони захисту з приводу того, що посадовою особою до матеріалів справи, не додано жодних довідок про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії, що вказує на відсутність в даній справі жодних доказів вини його підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд ставиться критично та вважає таку позицію спрямовану на уникнення адміністративної відповідальності.

Так дійсно відповідно до п. 4 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

Проте, суд вважає відсутність в матеріалах справи довідки про отримання (неотримання) ОСОБА_1 за місцем його проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії не є суттєвим порушенням оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, оскільки факт не отримання ОСОБА_1 посвідчення водія підтверджується даними, які зафіксовані на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписі. Так, на диску № 2 на відеофайлі під назвою «clip-19» із нагрудної камери поліцейського № 477940 о 01:14 год зафіксовано як ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції про те, що у нього немає прав і він ніколи не отримував посвідчення водія. Крім того, із долученої до матеріалів справи довідки про повторність вбачається, що ОСОБА_1 20.11.2024 УПП в Запорізькій області притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 с. 126 КУпАП. Вказана постанова поліцейського наразі набрала законної сили.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисними та грубими порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, зазначені ч. 2 ст. 33 КУпАП - характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 28 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , зафіксованих на відеозаписі, встановлено він не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами та довідки старшого інспектора відділення адміністративної практики батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Яни Горбенко, ОСОБА_1 постановою УПП в Запорізькій області серії ЕНА № 3517238 від 22.11.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із наклденням стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 гривень, додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.

З метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів, запобігання вчинення ним інших правопорушень, вважаю, що необхідним та достатнім адміністративним стягненням, що підлягає застосуванню за вчинене ним адмінправопорушення, є визначений санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень без позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 126, 221, 246, 248, 249, 251, 256, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА