ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/209/25

провадження № 3/0285/550/25

26 лютого 2025 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря судового засідання Михнюка А. В.,

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

уродженця та жителя с Гульськ Звягельського району Житомирської області по вул Польова, 5,

який працює будівельником ПП «Галекс агро»,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 24.12.2024 о 20:02 год в с Гульськ Звягельського району Житомирської області по вул Соборності керував транспортним засобом ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду на стан якого у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину, пояснив, що в момент, коли працівники поліції підійшли до нього, він не керував автомобілем, а просто знаходився в ньому. До цього приїхав забрати дружину з роботи і чекав її. Відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, який йому запропонували патрульні інспектори, тому що не вживав спиртне і власне не керував транспортним засобом. Не заперечив, що перед цим поліцейськими було складено на нього постанову за керування автомобілем з непристебнутим ременем безпеки, яку не оскаржував.

Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного... сп`яніння...(спільний наказ МОЗ та МВС №1452/735 від 09.11.2015) визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №757382 від 24.12.2024;

актом та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як за допомогою спеціального технічного засобу, алкотестеру «Драгер 6810», так і в лікарні;

Відеофіксація, відповідно до ст.251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення. Судом не досліджувався долучений до справи диск, у зв`язку з неможливістю його відкриття, а тому оцінка йому не надавалась. Поміж тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив того факту, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, пояснюючи це тим, що він не керував транспортним засобом. Разом з тим, слід зауважити, що він ознайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції, поставивши свій підпис та по суті правопорушення зазначив «ознайомлений», тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення.

Його доводи відносно того, що він не керував автомобілем, спростовуються окрім вище перерахованих доказів, також копією постанови поліцейського серії ББА №645565 від 24.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. Так, на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу за керування транспортним засобом ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за обставин, що інкримінуються йому в даній справі, з непристебнутим ременем безпеки, з якою він по суті погодився, за що особисто поставив підписи, тобто визнав, що керував вказаним транспортним засобом.

Вказана постанова поліцейського набрала законної сили, оскільки не оскаржувалась.

Після оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем, про що свідчить підписана ним розписка, яку він надав інспектору СРПП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності свідчать про те, що протягом усього часу поліцейські звертались до ОСОБА_1 саме як до водія автомобіля ВАЗ 21070, але жодних зауважень чи заперечень щодо керування ним останній не висловлював.

Працівник поліції мав усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, свідчили, що він може перебувати в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Порушень поліцейським принципів правомірної адміністративної поведінки під час складання адміністративного протоколу встановлено не було.

В підсилення своєї правової позиції, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив порушення на транспорті, та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або з його ознаками, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі, так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення беру до уваги характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 та вважаю, що до нього слід застосувати безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження вчинення правопорушень або настання більш тяжких наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин