Провадження № 3/734/507/25 Справа № 734/538/25
ПОСТАНОВА

іменем України

27 лютого 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області під головуванням судді Бараненка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в с-щі Козелець справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

29.01.2025 року о 00:18:55 год. в Чернігівській області, Чернігівському районі, м. Остер, вул. Незалежності, буд. 138, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Actyon, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування ТЗ, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Такими діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги 2.1а ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього на час розгляду справи до суду не надходило. В судове засідання викликався шляхом надіслання SMS-повідомлення про виклик до суду.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності та з огляду на те, що гр. ОСОБА_1 обізнаний про розгляд справи у суді, суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №232988 від 29.01.2025 року; адмінпрактикою Управління ПП в Чернігівській області з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА №1569587 від 02.03.2024 року; диском з відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №232988 від 29.01.2025 року; іншими матеріалами справи.

Обставин, що згідно ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року N 14, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП (80731-10 ). Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Абзац третій пункту 28 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 (v0018700-08 ) від 19.12.2008 Оплатне вилучення транспортного засобу може бути є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП (80731-10). Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Абзац четвертий пункту 28 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-08 ) від 19.12.2008\

Так, відповідно до довідки інспектора СРПП ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ст. лейтенанта поліції Олега ЛУГОВСЬКОГО, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував, що унеможливлює суд застосувати санкцію ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині позбавлення останнього права керування транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний матеріал не містять доказів, що транспортний засіб Actyon, номерний знак НОМЕР_1 , є приватною власністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що унеможливлює накладення на останнього стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. 126, 245-249, 283-284, 289 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області Сергій БАРАНЕНКО