Справа №601/531/25
Провадження № 3/601/328/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

27.11.2025 близько 11 години 30 хвилин на території Лопушненської ЗОШ І-ІІ ступенів, що в АДРЕСА_2 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винник конфлікт під час якого ОСОБА_2 вчинив психологічний та фізичний булінг (цькування) по відношенню до ОСОБА_3 .. Вчинок ОСОБА_2 є повторним відносно ОСОБА_3 так як на протязі певного часу ОСОБА_2 неодноразово ображав ОСОБА_3 .. Внаслідок дій ОСОБА_2 неповнолітньому ОСОБА_3 було заподіяно шкоду його психічного здоров`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що згідна з протоколом, вину визнає. Вона та її син попросили в потерпілого пробачення. З сином провела не одну розмову для того щоб ним були припинені такі дії відносно потерпілого. Повідомила, що на даний час стосунки між дітьми покращилися і вони спілкуються в школі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , яка вину визнає повністю, законного представника потерпілого ОСОБА_4 , дослідивши докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Частиною першою ст. 173-4 КУпАП передбачено відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

При цьому, булінг може проявлятись у вигляді психологічного тиску (образи, приниження, погрози, ігнорування тощо) та фізичних знущань (удари, поштовхи, принизливий фізичний контакт, побиття та інше). Фізичне шкільне цькування умисні штовхання, пирхання, стусани, удари, нанесення побоїв, тілесних ушкоджень та інше. Психологічне цькування насильство, пов`язане з дією на психіку, що наносить психологічну травму шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість. До цієї форми цькування можна віднести: вербальне цькування, де знаряддям слугує голос (образливе ім`я, з яким постійно звертаються до жертви, обзивання, дражніння, зведення наклепів, поширення образливих чуток та ін.); образливі жести або дії (наприклад, плювки в жертву або в її напрямку); залякування (використання агресивної мови тіла й інтонації голосу для змушення дитини робити чи не робити щось), та інше.

Відповідно до п. 3-1ст. 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є систематичність (повторюваність) діяння. Булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, а також зазначені типові ознаки булінгу, а саме, систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності), а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом. Мотивом даного правопорушення може бути, як особиста неприязнь до потерпілого так і бажання самоутвердитися у суспільстві чи у будь-якій суспільній групі. Метою цього адміністративного правопорушення є завдання чи можливість завдання потерпілому фізичної чи психологічної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 173-4 КУпАП відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть батьки, або особи, які їх замінюють.

В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_4 , яка допитана як свідок, пояснила, що її син навчається у Лопушненській ЗОШ у 7 класі. Його однокласники ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 систематично вчиняють відносно ОСОБА_3 булінг (цькування) на протязі останнього року, що виражається у постійних словесних образах, штовханнях, знімають це на відео та викладають в соцмережі. В сина погіршилося самопочуття, він став сумний. На даний час діти попросили в сина вибачення і він пробачив їм. Відносини в класі покращилися.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП, доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 618694 від 02.01.2025;

- ОСОБА_7 від 04.12.2024які безпосередньо підтвердженні в судовому засіданні;

- письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_3 від 04.12.2024, які безпосередньо підтвердженні в судовому засіданні;

- письмових поясненнях ОСОБА_8 від 02.01.2025, які безпосередньо підтвердженні в судовому засіданні;

- письмових поясненнях від 02.01.2025 учнів ОСОБА_9 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ;

- письмових поясненнях від 02.01.2025 класного керівника Лопушненської ЗОШ ОСОБА_11

- характеристиках Лопушненської ЗОШ ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- повідомленні Лопушненської ЗОШ від 04.12.2024 про вчинення неправомірних дій відносно учнів школи іншими учнями;

- акті Лопушненської ЗОШ від 03.12.2024;

- відеозаписі.

Вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Також суд не залишає поза увагою той факт, що з матеріалів справи вбачається, що образи, психологічний тиск, який вчинявся з боку ОСОБА_2 здійснювався в присутності інших осіб (спостерігачів), що безумовно могло призвести до публічного приниження потерпілого ОСОБА_3 та самоутвердження ОСОБА_2 серед своїх однолітків, що є безпосередніми ознаками цькування (булінгу).

Систематичність (повторюваність) діяння: цькування тривало протягом 2024 навчального року.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення конкретних дат вчинення булінгу не вказує на невідображення у ньому істотних ознак адміністративного правопорушення, оскільки психологічні знущання відбувались постійно і систематично протягом 2024 року, про що повідомила законний представник потерпілого.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП, оскільки її неповнолітній син ОСОБА_2 вчинив дії, передбачені частиною першою цієї статті - булінг (цькування), які полягали у психологічному насильстві щодо неповнолітньої особи, внаслідок чого могла бути і була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 173-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, 173-4, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя