Справа № 712/1827/25
Номер провадження 3/711/524/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 024139 від 05.02.2025 року 04.02.2025 року близько 14.00 год. ОСОБА_1 1982 р.н., перебуваючи за місцем проживання ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню за своєю донькою ОСОБА_2 , 2010 р.н., у зв`язку із тим, що донька з 04.02.2025 року по 05.02.2025 року вважалася безвісти зниклою, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні надала пояснення, що вона дійсно є матір`ю ОСОБА_2 , 2010 року народження. Її дитина має психіатричний діагноз F92.8 (змішаний розлад поведінки та емоцій з явищами декомпенсації), що порушує її поведінку, зокрема труднощі із самоконтролем та імпульсивністю. Через що вона неодноразово самовільно залишала місце проживання. Раніше дитина проходила лікування в різних психіатричних закладах, про що документи надаються. Таким чином, вона росила закрити провадження у справі в зв`язку з тим, що вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки регулярно звертається до поліції, співпрацює з ювенальними органами, шукає допомоги у лікарів, психолога та соціальних служб. ЇЇ донька медикаментозним лікуванням забезпечена. Крім того, дитина перебуває на обліку в Службі у справах дітей як така, що регулярно залишає місце проживання. Вона співпрацює із цією Службою, виконує всі рекомендації та надає повний пакет документів. Акт обстеження житлових умов підтверджує, що дитина проживає в належних умовах. Повідомила, що докладає всих зусиль для виховання дитини та забезпечення її безпеки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 024139 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.184 КУпАП, а саме: за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так згідно змісту зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що остання обвинувачується в тому, що 04.02.2025 року о 14.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню за своєю донькою, у зв`язку із тим, що донька вважалася безвісти зниклою.

Інших доказів суду не надано.

Натомість ОСОБА_1 надала суду докази, що її дитина ОСОБА_1 має психіатричний діагноз F92.8 (змішаний розлад поведінки та емоцій з явищами декомпенсації), що порушує її поведінку, зокрема труднощі із самоконтролем та імпульсивністю.

Раніше ОСОБА_2 проходила лікування в психіатричних закладах: КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР» - з 03.11.2022 по 02.12.2022 року, - 02.09.2024-13.09.2024 року, - 20.11.2024-20.12.2024 року.

Хронологія її втеч: - 19.11.2024 року дитина самовільно залишила місце проживання; - 20.11.2024 року доставлена бригадою швидкої допомоги до КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР» та перебула на лікуванні до 20.12.2024 року; - 20.12.2024 року повторно втекла та була доставлена до реабілітаційного центру «Теплий дім»; - 15.01.2025 року рішенням комісії дитина повернута додому; - 31.01.2025 року знову самовільно залишила місце проживання; з 31.01.2025 року по 03.02.2025 року вона тримала зв`язок з ювенальною поліцією; 03.02.2025 року офіційно заявила на 102 про зникнення дитини, поліції знайшла її, але додому не повернула; 04.02.2025 року знову подала заяву про зникнення на 102.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.184, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КпАП України - закрити за відсутністю в її діях події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Михальченко