ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/301/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 20 листопаду 2024 року о 14.40 годині ОСОБА_1 , діючи повторно, по вул. Ігоря Сікорського, 166 у м. Запоріжжя керував автомобілем ЗІЛ 130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що не погоджується з висновком судді щодо відсутності обставин, які пом`якшують стягнення, оскільки вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 121 КУпАП він визнав. Крім того, за керування ТЗ без обов`язкового техогляду, він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу до 20 листопада 2024 року, який ним сплачений.

Посилається на те, що при призначенні йому стягнення за ч. 4 ст. 121 КУпАП, він прохав суд врахувати про наявність у нього двох дітей, один з яких є неповнолітнім, що він приймав участь бойових діях, отримав поранення та інвалідність 2 групи, є членом Благодійної організації «Рубікон волі» та здійснює волонтерську діяльність, що підтверджується відповідними документами. Крім того, його дружина хворіє на онкологічне захворювання. Однак, вищевказані факти, суддя суду першої інстанції не прийняв, вказавши, що до наданих доказів ставиться критично.

Крім того, не погоджується з висновком суду, що скоєне ним правопорушення не може вважатися малозначним, оскільки ч. 4 ст. 121 КУпАП не входить до переліку статей КУпАП, яке не можна вважати малозначним.

Сумнівним також вважає висновок суду, що при перевірці наявності полісу обов`язкового страхування станом на день розгляду справи 19 грудня 2024 року встановлено, що така відповідальність так і не була застрахована в установленому порядку, оскільки він був притягнутий до відповідальності за керування ТЗ без технічного огляду.

Таким чином, враховуючи, що шкоду громадським та державним інтересам, внаслідок вчинення ним даного правопорушення не завдано, вважає скоєне ним правопорушення є малозначним, а отже у відповідності до ст. 22 є підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2024 року скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити йому усне зауваження, провадження в справі закрити.

У судовому засідання апеляційного суду, ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що раніше на нього було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП, але вчинив він його на іншому транспортному засобі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП підтверджена дослідженими судом першої інстанції доказами та у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу наявності підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення, то апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Вимогами ст. 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак слід зазначити, що з огляду на примітку до ст. 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Звертає на себе увагу і архів адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 у період 2018-2024 років (а.с. 6).

Таким чином, підстав для висновку, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за сукупністю всіх обставин є малозначним - відсутні.

Отже, враховуючи пряму заборону нормами КУпАП про застосування положень ст. 22 КУпАП до адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121 КУпАП, суддя апеляційного суду зауважує, що в даному випадку відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що раніше на нього було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, яке він вчинив на іншому транспортному засобі не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи та самим апелянтом не оспорюються.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, при призначенні адміністративного стягнення, суддею районного суду враховано характер вчиненого адміністративного правопорушення, данні про особу правопорушника, зокрема і відомості щодо раніше вчинених ним адміністративних правопорушень, що підтверджується таблицею Адмінпрактики «Армор».

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/12217/24