ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1452/24

Провадження № 33/820/89/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., адвоката Іванова А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Іванова Антона Броніславовича на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 10 вересня 2024 року близько 19 год. в м. Ізяслав по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW 5201, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну цифрову камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Іванов А.Б просить постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що прийняте судове рішення не відповідає встановленим фактичним обставинам справи та суперечить нормам КУпАП.

Так, відповідно відеозапису у працівників поліції не було будь-яких підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , тому вимоги працівників поліції щодо проходження освідування останнім є безпідставні, необґрунтовані і незаконні.

Крім того, ОСОБА_1 після того як на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення невідкладно звернувся до ВПД № 2 Шепетівського РУП з вимогою надати направлення на освідування, в межах двох годин відповідно до вимог КУпАП.

Так, з відеоматеріалів вбачається, що ОСОБА_1 зупинили о 18 год. 50 хв., права йому роз`яснили під час складання протоколу о 19 год. 36 хв. Відповідно до відповіді ВПД № 2 Шепетівського РУП, наданої на запит адвоката Іванова А.Б., ОСОБА_1 дійсно звернувся у відділ поліцейської діяльності 10 вересня 2024 року о 20 год. 03 хв., а це в межах 20 хв. після оформлення протоколу. Мотивація вказана у відповіді, що ОСОБА_1 скаржився про складання протоколу без понятих є надуманою, необґрунтованою доказами і такою що має бути оцінена критично, що судом першої інстанції зроблено не було.

Разом із тим посилання на відеозапис, як на належний та допустимий доказ є необґрунтованими, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які дані, що такі прилади працівник поліції отримав в належний спосіб та що інформація наявна на відеофайлі знята у законний спосіб та долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Сам по собі протокол не є доказом у справі а викладене обвинувачення має обґрунтовуватися належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності у сторонньої особи не викликали би сумніву щодо їх об`єктивності.

В оскаржуваній постанові, в порушення ст.283 КУпАП відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Крім того, такі відомості також відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126753 від 10.09.2024.

Відповідно ст.268 КУпАП ОСОБА_1 мав право скористатися послугами фахівця в галузі права - адвоката, але це право було порушено.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився. Неявка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП.

У судовому адвокат Іванов А.Б. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив скасувати постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Заслухавши пояснення адвоката Іванова А.Б., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126753 від 10.09.2024 від 10 вересня 2024 року, у вказаний день близько 19 год. в м. Ізяслав по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW 5201, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну цифрову камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126753 від 10.09.2024 (а/с 1); відеозаписом, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинка та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а/с 6).

Крім того, судом першої інстанції було допитано поліцейського ВПД № 2 ОСОБА_2 , який повідомив суду, що 10 вересня 2024 року близько 19 год. він прибув на місце зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Транспортний засіб був зупинений керівником відділу поліції, що зафіксовано на відеореєстратор автомобіля. Оскільки ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 пропонував водію пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, при чому робив це неодноразово. ОСОБА_1 також не пред`явив посвідчення водія, у зв`язку з чим довелося встановлювати його особу. Всі дії, які проводив поліцейський, були зафіксовані на нагрудний відеореєстратор та в подальшому долучені до матеріалів справи.

Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Доводи апелянта щодо відсутності у працівників поліції підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_1 та відсутності доказів на підтвердження факту порушення останнім Правил дорожнього руху, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу, або відсутність таких підстав не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто порушення водієм п.2.5 ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через те, що при здійсненні повороту він не ввімкнув лівий покажчик повороту. На вимогу поліцейського надати документи, ОСОБА_1 повів себе некоректно, його поведінка не відповідала обстановці, у зв`язку з чим під час спілкування із водієм поліцейські, виявивши ознаки сп`яніння, запропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Тоді працівники поліції роз`яснили наслідки відмови та склали у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 24 вказаного Закону встановлено додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було. У свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта стосовно відсутності в матеріалах справи даних про отримання працівником поліції нагрудної камери у належний спосіб до уваги апеляційним судом не беруться, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою від 12.09.2024 виданою т.в.о. начальником ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області майором поліції В. Печеногою ( а/с 5).

Доводи, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126753 від 10.09.2024. відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис є неспроможними, оскільки в протоколі зазначено, що відеофіксація була здійснена за допомогою технічного засобу відеозапису NC-M6B (інвентарний номер 9/169).

Твердження апелянта про те, що сам по собі протокол не може слугувати однозначним доказом винуватості особи, то вони є безпідставними, оскільки в даному провадженні суд, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 , дослідив не лише протокол, а всі наявні в матеріалах докази у їх сукупності, зокрема й ті, які надані стороною захисту.

Стосовно відповіді наданої ВПД № 2 Шепетівського РУП, апеляційний суд зазначає, що та обставина, що ОСОБА_1 в подальшому звернувся до ВПД № 2 для отримання направлення для проходження медичного огляду, не є визначальною, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Наданими відеозаписами події також спростовуються посилання апелянта про порушення права ОСОБА_1 скористатися послугами адвоката. Під час складання протоколу та роз`яснення прав передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП водій ОСОБА_1 такого бажання не виявляв. Окрім того, судовий розгляд було проведено за участю останнього, який скориставшись послугами адвоката оскаржив прийняте судом першої інстанції рішення, тобто з дотримання права ОСОБА_1 на захист.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що працівники поліції при складанні адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 та при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння діяли в межах Інструкції № 1452/735 та з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.

Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Іванова А.Б. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК