ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 видане від 17.12.2015, -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169153 від 08.11.2024, водій ОСОБА_1 08.11.2024 о 17 годині 35 хвилин в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 62 керуючи транспортним засобом «Nissan Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку, чим порушив п.п. 2.3.б, 10.1 ПДР.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих не має.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав в повному обсязі, надав пояснення та зазначив, що він здійснюючи маневр на дозволяючий сигнал світлофора виїхав на перехрестя та мав намір завершити розпочатий рух, як це передбачено вимогами п. 16.8 ПДР. Через деякий час він відчув, що його авто наїхало, як йому тоді здалося, на зливний стік. Після чого зупинився і до нього в цей же час під`їхав автомобіль «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка йому повідомила, що він її вдарив. Цього автомобіля він не бачив і не може сказати як він рухався. Зіткнення транспортних засобів, на його переконання, відбулося в межах перехрестя.

Додатково ОСОБА_1 надані письмові заперечення з фотоматеріалами, на які він посилався про своїх показаннях у судовому засіданні.

Представник потерпілого Ярошенко О.О. в судовому засіданні пояснив, що 08.11.2024 його клієнтка ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер НОМЕР_3 . На перехресті вул. Перемоги та вул. Лермонтова, вона на зелене світло світлофора почала рух прямо і проїхавши вже приблизно 30 м відчула удар в її автомобіль. Після контакту транспортних засобів, автомобіль «Nissan Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , випередив автомобіль ОСОБА_2 . Удар прийшовся у лівий бік автомобіля «Volkswagen Jetta» з пошкодження лівої фари.

Судом встановлено, що правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 не є триваючим, тобто не носить ознак таких, що тривають у часі, оскільки подія мала місце 08.11.2024.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Незважаючи на те, що порушник своєї вини не визнав, суд вважає, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169153 від 08.11.2024, схемою з місця ДТП від 08.11.2024 складеною поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП старшим сержантом поліції Грищуковим А.І..; поясненнями наданими потерпілою ОСОБА_2 на місці ДТП; фотознімками, на яких зафіксовані пошкодження автомобілів та місце події.

В судовому засіданні був заслуханий поліцейський 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП капрал поліції Нестор Р.В., який суду пояснив, що на місці події ними не було виявлено камер спостереження. Коли патруль приїхав на місце ДТП, то автомобілі, які були її учасниками зрушили з того місця, на яке вказували самі учасники. Він складав протокол про адміністративне правопорушення, а його напарник схему ДТП.

Також в судовому засіданні був заслуханий поліцейський 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП старший сержант ОСОБА_3 , який суду пояснив, що військовий на автомобілі ««Nissan Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Перемоги на перехресті з вул. Лермонтова повертав ліворуч в бік вул. Набережної щоб далі рухатися саме по ній. Коли патруль виїхав на місце ДТП, то автомобілі, які причетні до події стояли навпроти бомбосховища по вул. Перемоги, 62-64 в м. Запоріжжі. Саме ж зіткнення за поясненнями учасників ДТП відбулося раніше. На схемі ДТП зазначено два місця зіткнення, оскільки кожний з учасників вказував своє місце. При цьому обидва місця знаходять вже поза межами перехрестя. Потерпіла зупинилася на світлофорі, а потім поїхала на дозволяючий його сигнал «зелене світло». Потерпіла рухала прямо і нікуди не звертала. На тому місці є дублюючий світлофор і водій «Nissan Patrol» його бачив. Зіткнення відбулося, коли автомобілі рухалися в попутному напрямку. На його думку, водій ОСОБА_1 не врахував габаритів свого автомобіля та допустив наїзд на автомобіль «Volkswagen Jetta». За встановлених на місці обставин було складно схему ДТП та протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля «Nissan Patrol».

Вказані докази зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення та його вину, тому суд бере їх за основу при постановленні судового рішення.

Підстав сумніватися в правдивості, достовірності вказаних доказів у суду немає. Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та причетність до нього ОСОБА_1 , суду не надано і судом не встановлено.

Пояснення, які ОСОБА_1 надавав в судовому засіданні суд розцінює як обраний ним спосіб захисту.

Клопотань щодо призначення судової автотехнічної експертизи від учасників провадження не надходило.

Підстав досліджувати винуватість у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 в цій справі у суду немає, оскільки це б порушувало принцип індивідуалізації юридичної відповідальності.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, та його вину, оскільки він, як учасник дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу, порушив п. 10.1 та п. 2.3 «б» Правила дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

В діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаними статтями, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Таким чином, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами. Зокрема, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, з-поміж іншого, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи та існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч.2 ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: - встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

При цьому, суд, також враховує, що сплив строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного та враховуючи, що адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, у вчиненні якого судом встановлено вину ОСОБА_1 , відбулось 08.11.2024, справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 20.11.2024, декілька разів судові засідання були відкладені за клопотаннями порушника для забезпечення його права на захист, адміністративне правопорушення не є триваючим, та на час розгляду справи сплинули строки для накладення адміністративного стягнення, то суд вважає необхідним визнати останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, і закрити провадження у даній справі у зв`язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.

Оскільки за результатами розгляду справи адміністративне стягнення не накладено, то підстав для стягнення судового збору немає.

Враховуючи те, що на даний час сплили строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначені статтею 38 КУпАП, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 38, ст. 124, 221,247, 268, 276-277, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. О. Романько