490/809/25 від20.02.2025
н/п 3/490/1183/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ЕПР1 №232553 від 28.10.2025 року, 28 січня 2025 року о 14 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 по вулиці Одеське шосе, 94, в місті Миколаєві керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином.

З метою захисту охоронюваних прав і свобод громадян, відповідно до Конституції України та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП України.

Так, відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Водночас, відповідальність за ч.2,3 та 4 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Однак, в матеріалах провадження відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом не маючи права керування, за наявності якої наступає адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Долучені до матеріалів справи постанова серії ЕНА №3580942 від 01.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та постанова Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 за керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами, не є тим доказом, який підтверджує повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При цьому слід зазначити, що за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП, та саме вказана обставина повинна бути зазначена в протоколі, оскільки ОСОБА_1 отримував водійські права, однак тимчасово був позбавлений судом права керування транспортними засобами.

Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до з`ясування всіх істотних обставин у справі, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом.

Таким чином, обставини викладені у протоколі не відповідають складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та не підтверджуються доказами наявними в справі.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Такі недоліки є недопустимими при складанні матеріалів справи та не дають можливості повно, всебічно оцінити обставини справи, що в свою чергу унеможливлює прийняття рішення судом про притягнення особи до відповідальності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Л. Лященко