Справа № 149/4145/24
Провадження №3/149/139/25
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

19.12.2024 о 23:30 год. в с. Березна ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 та будучи неуважним не вибрав безпечної швдкості руху та здійснив різкий маневр (поворот) ліворуч в результаті чого відбулось перевертання транспортного засобу та транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.1. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 200719, 19.12.2024 на автомобільній дорозі Куманівці- Уладівка ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи учасником ДТП, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначив, що на момент керування транспортним засобом та вчинення ДТП він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після ДТП він пішов додому, де в зв`язку із стресом він вжив алкогольні напої. Вподальшому до нього додому приїхали працівники поліції та відвезли на місце події, де уже при них він дістав алкоголь з автомобіля та знову випив. Далі працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, однак зазначає, що повідомляв поліцейських про те, що вживав алкогольні напої після ДТП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Костюк С. М. в судовому засіданні просив справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із малозначністю діяння, оскільки ОСОБА_1 пошкодив лише свій транспортний засіб, інших потерпілих у справі немає, він свою вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся. Щодо справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу інкримінованого йому правопорушення, оскільки на момент керування транспортним засобом він був тверезим, а алкогольні напої вжив уже після ДТП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненому доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 200716 від 20.12.2024;схемою ДТП; поясненнями, наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя не вбачає підстав для його звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, оскільки, хоча і внаслідок ДТП механічні пошкодження отримав лише його транспортний засіб, однак останній не викликав поліцію та повернувся додому, залишивши автомобіль на місці пригоди, тобто не виконав усіх вимог, передбачених пунктом 2.10 ПДР України, а тому його діяння не можна визнати малозначним.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує особу ОСОБА_1 , його майновий стан, характер вчиненого правопорушення, з врахуванням приписів ст. 280 КУпАП, суддя дійшла висновку, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спльним Наказом МВС України та МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

В судовому засіданні було досліджено адміністративний матеріал (протокол про адміністративне правопорушення, роздруківка Drager, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення).

В судовому засіданні було досліджено також відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано, як працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 , після чого відвозять його до місця дорожньо-транспортної пригоди, де в процесі спілкування пропонують пройти йому огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та пройшов, результат 1,08 проміле. Також на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 повідомив поліцейських про те, що він вживав алкогольні напої вже після ДТП.

Крім того, як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 200719 ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 19.12.2024 о 23:30 год., однак, як встановлено з інших досліджених доказів (роздруківка Drager, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції), огляд на стан сп`яніння останній пройшов 20.12.2024 о 05:28 год., вже після того, як залишив місце ДТП, вина у вчиненні якого судом встановлена раніше, прибув додому за місцем проживання, де його згодом і виявили працівники поліції та доставили з дому на місце ДТП, де і було проведено огляд на стан сп`яніння. При цьому ані на відео, ані в інших матеріалах не зафіксовано, що саме у момент вчинення ДТП ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також за обставин оформлення матеріалів керував транспортним засобом, тобто був водієм у розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з Правилами дорожнього руху України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Під керуванням транспортним засобом розуміється умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При вирішенні питання про достатність доказів, наявних у справі, для ухвалення рішення, суддя зазначає таке. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази; завдання Суду, серед іншого, установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції («Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява №14448/88, п. 31). ЄСПЛ також неодноразово наголошував на тому, що сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, коментувати їх та достовірність у належній формі у встановлений час.

В контексті зазначеного суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Особа може бути визнана винною у вчиненні адміністратвиного правопорушення лише в тому випадку, коли її вина обвинуваченої доведена поза розумним сумнівом. Це означає, що за допомогою наданих доказів належить встановити, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні правопорушення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і саме ця особа є винною у його вчиненні.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є вчинення такого діяння відповідним суб`єктом правопорушення.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився працівниками поліції в зв`язку із причетністю останнього до ДТП, проведений він приблизно через п`ять годин після інкримінованого йому керування транспортним засобом, після того як працівники поліції доставили його до місця ДТП, яке він залишив. Таким чином, він не був зупинений працівниками поліції під час здійснення ним керування транспортним засобом, а тому враховуючи позицію ОСОБА_1 про те, що алкгольні напої він вживав після ДТП, а будь-яких інших доказів, які б спростовували вказне, та підтверджували, що він на момент керування транспортним засобом, перебував в стані алкгольного сп`яніння адміністративний матеріал не містить, суд вважає недоведеним поза розумним сумнівом наявніості в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та неспростовним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення. Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбаченихКонституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Із встановлених в ході судового розгляду обставин вбачається, що ОСОБА_1 , вичнивши ДТП, всупереч встановленого обов`язку до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки) (п. 2.10.є) вживав алкогольні напої, що визнається і ним, і підтверджується результатами медичного огляду на стан сп`яніння, а огляд пройшов через кілька годин після ДТП, однак не будучи водієм транспортного засобу.

Сукупність таких обставин може свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 складу іншого адміністратиного правопорушення, однак зміна правової кваліфікації діяння виходить за межі компетенції суду, та є виключним повноваженням працівників органів полції, які складають протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні цього правопорушення за встановлених судом обставин поза розумним сумнівом не підтверджена в ході судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 124, 130, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стянення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суду протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.