ПОСТАНОВА

іменем України

20 лютого 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши об`єднану в одне провадження справу за матеріалами, кожні з котрих надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Сколе Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався,

за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР 1 № 176276, складеним 18.11.2024 року о 06:50 год. інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Білинцем М.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, стверджується, що останній 18.11.2024 року о 05:10 год. у с. Волосянка Стрийського району Львівської області, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки ГАЗ моделі 69А, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи посвідчення на право керування відповідної категорії, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху.

Протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР 1 № 176282, складеним 18.11.2024 року о 08:22 год. інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Білинцем М.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується, що останній 18.11.2024 року о 05:10 год. у с. Волосянка Стрийського району Львівської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки ГАЗ моделі 69А, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» та стверджується висновком № 218 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2024 року.

Обидва названі матеріали про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли від ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до Сколівського районного суду Львівської області 22.11.2024 року, після чого невідкладно у встановленому порядку були розподілені головуючому судді Микитину В.Я. із присвоєнням єдиного унікального номера справи 453/1981/24 та номеру провадження 3/453/963/24, а також єдиного унікального номера справи 453/1982/24 та номеру провадження 3/453/964/24.

Оскільки статтею 36 КУпАП визначено можливість накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то постановою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 22.11.2024 року було об`єднано названі справи в одне провадження із присвоєнням об`єднаній справі єдиного унікального номера 453/1981/24 та номеру провадження 3/453/963/24. Призначено об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП до розгляду у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 05.12.2024 року о 12:15 год., після чого судовий розгляд було відкладено: - на 10.01.2025 року о 09:30 год. у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 , котра мала місце вперше; - на 29.01.2025 року о 09:30 год. у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_1 про це в силу наміру скористатися правовою допомогою; - на 06.02.2025 року о 10:15 год. у зв`язку із задоволенням клопотання його захисника адвоката Ратича Т.М. про це в силу необхідності ознайомитись із матеріалами справи; - на 20.02.2025 року о 11:45 год. у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_1 про витребування від ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області додаткової інформації у справі.

Так, ОСОБА_1 10.01.2025 року через канцелярію подано в Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. 132, в якій він просив відкласти судовий розгляд та надати йому можливість скористатися своїм правом на захист, оскільки він має намір укласти угоду з професійним адвокатом.

Опісля цього, захисником ОСОБА_1 адвокатом Ратичем Т.М. 27.01.2025 року засобами електронного зв`язку подано в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстровано в діловодстві за вх. ЕП-161, в якому він ставив питання про надання йому цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення для ознайомлення. Таке клопотання було задоволене суддею 29.01.2025 року у спосіб надання копій матеріалів цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення безпосередньо ОСОБА_1 , для їх передачі у подальшому захиснику адвокату Ратичу Т.М..

Опісля цього, захисником ОСОБА_1 адвокатом Ратичем Т.М. 03.02.2025 року засобами електронного зв`язку подано в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, в якому він просив суддю закрити провадження у цій об`єднаній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, вмотивовувавши це тим, що об`єктивні сторони правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягають у керуванні транспортними засобами особами, які не мають посвідчення на право керування відповідної категорії, а також особами у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та при цьому не мати посвідчення на право керування (у першому випадку), та перебувати в стані сп`яніння (у другому випадку). Своєю чергою, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування, натомість належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Білинцем М.М. до вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення не долучено, а, отже, не він в описаній обстановці не вважається водієм, відтак не може нести адміністративної відповідальності за обставинами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, - підсумовує свою позицію адвокат Ратич Т.М..

Опісля цього, ОСОБА_1 06.02.2025 року, безпосередньо під час судового розгляду, заявлено Сколівському районному суду Львівської області усне клопотання про витребування від ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області додаткової інформації у цій справі, зокрема відеофайлів, на котрих було б видно, що він керував транспортним засобом та був зупиненим працівниками поліції в силу порушення Правил дорожнього руху саме ним як водієм, а також відображався його огляд на стан сп`яніння. Таке клопотання було задоволене суддею 06.02.2025 року у спосіб витребування відповідної інформації.

ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи присутнім під час судового розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, після роз`яснення йому прав та обов`язків, визначених у ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, обставини, котрі викладені у складених відносно нього вищевказаних протоколах про адміністративні правопорушення, заперечив повністю. Висловив позицію про відсутність у даному випадку в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що дійсно у матеріалах цієї об`єднаної в одне провадження справи відсутній запис з нагрудної камери поліцейських або ж з відеореєстратора патрульного автомобіля, на котрому було б видно, що він керував транспортним засобом та був зупиненим працівниками поліції в силу порушення Правил дорожнього руху саме ним як водієм. Окрім вказаного, відсутній також й відеозапис проходження ним огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Натомість з тих відеозаписів, котрі все ж долучено до вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення, у нього не вбачається будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, так як його мова є чіткою, у нього відсутнє почервоніння очей, а ходьба є стійкою, він чітко відповідав на запитання працівників поліції та чітко виконував їхні вказівки, відтак поведінка останнього відповідає обстановці. За таких обставин, ним підтримано клопотання свого захисника адвоката Ратича Т.М. про закриття провадження у цій справі у зв`язку із відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши позицію захисту, дослідивши матеріали цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, у тому числі й за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або особою, позбавленою права керування транспортними засобами, встановлена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлює ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що суб`єктом обидвох правопорушень є водій транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона обидвох правопорушень характеризується наявністю прямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами, які не мають права керування такими, або особами, позбавленими права керування такими, при умові повторності протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП. Своєю чергою, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, одним із ключових елементів об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених як ч. 5 ст. 126 КУпАП, так і ч. 1 ст. 130 КУпАП, є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом.

Проте, зібрані матеріали цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимоги підпункту «а» пункту 2.1. та підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, тобто будучи учасником дорожнього руху (водієм транспортного засобу), керував ним у стані сп`яніння, як і не мав при цьому права такого керування.

Так, в силу частин 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

За змістом пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з пунктами 1 і 2 розділу ІІІ вказаної Інструкції, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Натомість, у пунктах 10 і 11 протоколів про адміністративні правопорушення на бланках серії ЕПР 1 № 176276, та серії ЕПР 1 № 176282, складеним 18.11.2024 року інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Білинцем М.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначаються технічні засоби відеозапису 1455 та 1770, водночас, вказується, що до протоколу додається відеозапис. Однак, до матеріалів цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення долучено два оптичні носії DVD-R з кількома ідентичними за вмістом файлами на ньому без жодного маркування на ньому ані номеру технічного засобу, ані дати, ані часу. Наявність кількох окремих файлів з відеозаписами, які неможливо ідентифікувати, свідчить про те, що відеозйомка не велася безперервно, як того вимагає чинне законодавство. Окрім того, на вказаних файлах відсутній факт керування транспортним засобом, як і відсутня повна процедура проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а, відтак, можна констатувати відсутність події адміністративних правопорушень через призму ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід також зазначити, що відсутність самої події адміністративного правопорушення це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Щодо фіксації факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом, то належить додатково вказати, що на сьогодні Закон України «Про дорожній рух», який у цьому випадку є основоположним нормативно-правовим актом, згадує лише про водіїв. Згідно з дефініціями, визначеними Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Поряд з цим, під час судового розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження та викладена захисником особи, який притягається до адміністративної відповідальності, обставина, що на долученому оптичному носії відсутній належний відеозапис на підтвердження факту керування будь-ким будь-яким транспортним засобом, що, поза розумним сумнівом, може свідчити про відсутність події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Додатково належить вказати, що на відповідний запит судді у цій об`єднаній в одне провадження справі про адміністративні правопорушення від 06.02.2025 року за вих. № 453/1981/24/549/2025 щодо надання інформації, ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області у визначений у цьому листі строк до 20.02.2025 року не було надано інформацію про наявність повного відеозапису вчинення ОСОБА_1 правопорушень, як і не було надано відеозапису, на котрому було б зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом та обставини його зупинки, а також відеозапису, на котрому було б зафіксовано проходження ним огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Підсумовуючи вищевикладене, суддя вважає, що працівники поліції у першу чергу не довели, що ОСОБА_1 у наведеній вище обстановці був учасником дорожнього руху, зокрема водієм транспортного засобу, а висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, й оформлення відносно нього даних матеріалів справи, є передчасним, необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними засобами доказування.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація в цілому не підтверджують події зазначених адміністративних правопорушень, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява № 25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно із пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United · Kingdom), рішення від 27 жовтня 2004 року, заява № 46477/99, Європейський Суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain), рішення від 06 грудня 1998 року, заява № 10590/83, Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї об`єднаної справи в їх сукупності, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склади інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння та особою, який не має права керування транспортними засобами, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття розпочатого провадження у цій об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своєю чергою, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 36, 40-1, 126, 130, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події і складів зазначених адміністративних правопорушень.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН