ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Степаненка А.Т. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 01 грудня 2024 року о 02 год. 52 хв. у м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд. 13, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки та у медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає вищевказану постанову не обґрунтованою та не вмотивованою, оскільки в ній відсутні чіткі та обґрунтовані посилання суду на норми чинного законодавства, щодо безпідставності та необґрунтованості доводів захисника. Також зазначає, що судом не були досліджені належним чином докази у справі.

Зазначає, що на відеозаписі з відео реєстратора автомобіля під назвою «сlір- 0» зафіксовано рух транспортного засобу, який був зупинений патрульною поліцією. В послідуючому відео під назвою «с1ір-3» відео починається з того, шо працівники поліції підходять до ОСОБА_1 та починають спілкуватися. На 03 хв. 28 сек. відео файлу під назвою «сlір-3», зафіксовано розмову поліцейського з невідомою особою, якій передається доповідь, що даний екіпаж патрульної поліції, оформлює ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, проте в матеріалах справи відсутня будь яка інформація, щодо надання копій журналу обліку реєстрації доповідей черговим, що є порушенням Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі - Інструкція).

Заперечує той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з відеофайлу під назвою «сliр-3». а саме на 27 хв. 18 сек. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу візуально схожому на Drager Alcotest та на 31 хв. 27 сек. дув повітря з порожнини роту перший раз у прилад візуально схожий на Drager Alcotest та на 33 хв. 30 сек. ОСОБА_1 , вдруге дув повітря з порожнини роту у прилад візуально схожий на Drager Alcotest.

Також, на доданому відеофайлі під назвою «сlір-3», а саме на 42 хв, 43 сек. зафіксовано, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з очевидною несправністю приладу візуально схожого на Drager Alcotest. Крім того зазначає, що працівник поліції вказує, що ОСОБА_1 не правильно видихає повітря у прилад, про те ОСОБА_1 з цим не погоджується, оскільки до проведення огляду на стан сп`яніння працівник поліції демонструє тримаючи в руках вказаний прилад на відкритому повітрі, що прилад здійснює фіксацію і показує відсутність вмісту алкоголю і пояснює, то він справний. Проте під час перевірки на справність жодна особа та/або технічний прилад не здійснює продув у мундштук приладу, тобто очевидно, з демонстрації працівника поліції, що прилад має працювати без продуву, тоді залишається не зрозумілим чому були претензії з боку працівників поліції до ОСОБА_1 щодо порядку продуву.

На думку апелянта, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, адже це підтверджено наявними відеозаписами у справі. Утім працівники поліції в свою чергу не змогли провести вказану процедуру належним чином, про що будь-яких відміток у протоколі та рапорті не здійснювали.

Стверджує, що докази, які знаходяться в матеріалах справи, містять неправдиві відомості, тому суд не повинен був приймати їх до уваги.

Вказує, що в матеріалах справи відсутня будь яка інформація про дату калібрування пристрою, який візуально схожий на Drager Alcotest.

Щодо направлення водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в ньому вказано, що ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я доставив заступник командира роти №1 БУПП в Черкаській області капітан поліції Запорожець В.А. Доданий доказ суперечить доданому протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 186075 та доданому відеофайлу під назвою «сlір-3», адже в протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні. Крім того в доданих відеозаписах відсутня інформація про доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Тобто ОСОБА_1 взагалі не доставлявся до закладу охорони здоров`я. Очевидно, шо паперове направлення водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не відповідає дійсності, що вказує на суб`єктивні та упереджені дії працівників поліції та не належне оформлення матеріалів справи.

Також вказує, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 , про те, що він має право на безоплатну правову допомогу та залучення захисника, чим порушено його право на захист.

З цього приводу посилається на рішення ЄСПЛ у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року.

При апеляційному розгляді були заслухані ОСОБА_1 та його захисник Степаненко А.Т., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №186075 від 01 грудня 2024 року, в якому приведена суть адміністративного правопорушення.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Рапортом інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Черкаській області лейтенанта поліції Перевалова О. від 01 грудня 2024 року, згідно з яким, патрулюючи вулиці міста, було виявлено транспортний засіб Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , яке здійснювало рух на забороняючий сигнал світлофора (червоний), на перехресті вулиць Академіка Корольова - вул. Сумгаїтська. Зупинивши вказаний транспортний засіб, було виявлено водія ОСОБА_1 . В ході спілкування з останнім у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки на що останній відмовився, в лікаря нарколога також відмовився.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 грудня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім того суд надав належну оцінку відеозаписом зробленим за допомогою нагрудного автомобільного реєстратора вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на що останній погодився. Працівником поліції було здійснено 3 спроби освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу визначення концентрації алкоголю в повітрі, що видихається. Утім всі вони були невдалими, через те що об`єму видихуваного освідуваним ОСОБА_1 повітря, для правильної роботи газоаналізатора, не вистачало. Через деякий час правопорушнику знову було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, однак він відмовився.

З огляду на викладене, працівниками патрульної поліції, а також суддею при розгляді справи в суді, зазначені дії ОСОБА_1 правильно були оцінені, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд погоджується з вказаною оцінкою наведених доказів.

Доводи апелянта щодо правильності роботи приладу Drager Alcotest, на думку апеляційного суду, є неспроможними, оскільки в судовому засіданні вони були предметом судового розгляду, суд дав їм оцінку, яка не викликає сумніву в апеляційного суду.

Щодо цього апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не виконував законні вимоги поліцейського щодо проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest, після інформування водія, який підлягав огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

Також ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 через не роз`яснення тому прав на безоплатну правову допомогу та залучення захисника.

Частина ч. 4 статті 256 КУпАП передбачає обов`язок особи, що складає такий протокол, роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

За таких обставин, відсутність зафіксованих даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У цій справі апеляційний суд виходить з того, що наведене апелянтом порушення права на захист не призвело до отримання доказів, в апеляційній скарзі не порушується питання про додержання гарантій справедливого розгляду обвинувачення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження.

У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції приймав участь ОСОБА_1 та його захисник Степаненко А.Т., надавав відповідні доводи щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 та підстав для закриття справи, котрі були належним чином розглянуті судами.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення.

Помилкове зазначення в направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння про здійснення доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не впливає на висновки суду про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Степаненка А.Т. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук