Номер провадження: 33/813/239/25
Номер справи місцевого суду: 947/7505/24
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сафронюк Павла Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с. 39-43).

06 грудня 2024 року адвокат Сафронюк Павло Віталійович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП та обмежитись адміністративним стягненням у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що постанову винесено з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, та без повного і всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не було враховано дійсну судову практику апеляційного суду, а саме щодо незастосування до діючого військовослужбовця санкції, яка полягає у позбавленні права керування транспортними засобами. Враховуючи, що ОСОБА_1 проходить військову службу в лавах ЗСУ на посаді старшої медичної сестри та безпосередньо бере участь у бойових відрядженнях, позбавлення апелянта права керування транспортними засобами унеможливить здійснення його завдань у повному обсязі та призведе до зниження обороноздатності держави та Одеського регіону включно. Тому представник апелянта звертає увагу суду на те, що накладення на апелянта адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн є достатнім та запобігатиме вчиненню ним нових та аналогічних правопорушень. Разом з тим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження вказуючи, що оскаржувану постанову не було направлено апелянту та його представнику, з її змістом ознайомилися лише 05.12.2024 року, з єдиного державного реєстру судових рішень (а.с. 44-83).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 січня 2025 року апелянту поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 86-87).

У судове засідання, що було призначене на 18 лютого 2025 року з`явився представник апелянта адвокат Сафронюк Павло Віталійович, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, доводи наведенні в апеляційній скарзі та надані безпосередньо в судовому засіданні, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 852259 від 14 лютого 2024 року; відеозаписом подій; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних засобів.

Апеляційний суд часткового не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 852259 від 14 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 11.02.2024 року о 04 год 43 хв у м. Одеса, Люстдорфська дорога, 121/1, керував транспортним засобом FORD, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку, за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «DRAGER 7510», результат огляду 1,54%. Після чого було проведено огляд у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР, згідно висновку № , вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим було порушено п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В подальшому, 25.10.2024 року судом першої інстанції було винесено оскаржувану постанову, зазначивши при цьому, що особа відносно якої складено протокол та її представник адвокат Сафронюк П.В. не скористалися можливістю надати суду будь-які пояснення по адміністративній справі. Натомість, з наявних матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції відповідних дій, спрямованих на забезпечення належного повідомлення ОСОБА_1 та його представника про дату та час судового розгляду, яке було призначене на 25.10.2024 року, та відповідно забезпечення участі особи, яка притягується до відповідальності під час розгляду справи, не було вчинено, а докази належного повідомлення наявні матеріали справи не містять. Стосовно даних відомостей представник апелянта зазначав, що ОСОБА_1 прибути до судового засідання не мав можливості, у зв`язку з виконанням обов`язків із захисту держави, натомість ОСОБА_2 прибув до суду 25.10.2024 року, проте з невідомої причини судове засідання не відбулося.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо якої відсутні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи з огляду на норми ст. ст. 268, 277-2 КУпАП є порушенням процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування постанови. Наведені обставини справи в сукупності підтверджуються в свою чергу доводи апелянта в цій частині та свідчить про порушення судом першої інстанції положень ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу за відсутністю особи, яка притягується до відповідальності, судом першої інстанції було порушено її права в судовому процесі, передбачені положеннями ст. 268 КУпАП, у зв`язку із чим остання була позбавлена можливості брати участь в судовому розгляді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо, тобто відповідно позбавлена права на здійснення ефективного захисту свої інтересів у суді та є безумовною підставою для скасування судового рішення, у зв`язку з порушенням вимог процесуального закону.

Разом з тим, в даному випадку слід враховувати той факт, що згідно положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , було вчинено 14.02.2024 року, тобто зважаючи на положення ст. 38 КУпАП, на час розгляду справи апеляційним судом сплив річний строк накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим наявні підстави для застосування положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова Київського районного суду м. Одеса підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сафронюка Павла Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2024 року скасувати та провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк