Справа № 452/2228/24 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/1580/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ткача Артема Григоровича на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне правопорушення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000(однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п. 13) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 21 червня 2024 року о 05.33год в м. Самбір по вул. Східна, 190 Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Фольцваген-Гольф із реєстраційним номером НОМЕР_1 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, - різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, і від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився.

Крім того, ОСОБА_1 26 червня 2024 року о 15.05год в м. Самбір по вул. Лемківська, 3 Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Фольцваген-Гольф із реєстраційним номером НОМЕР_1 , порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ткач А.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 15.08.2024 р. захисником було подано апеляційну скаргу на вищевказану постанову місцевого суду. Втім, постановою Львівського апеляційного суду від 09.10.2024 р. апеляційну скаргу було повернуто через пропущення десятиденного строку.

Зазначає, що суддею невірно обраховано кінцевий день подання апеляційної скарги як 14.08.2024 р.

Вважає, що постанова Самбірського міськрайонного суду Львівської області було ухвалена 05.08.2024 р., то кінцевий день подачі апеляційної скарги припадає саме на 15.08.2024 р.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 21.06.2024 р. мав які-небудь візуальні ознаки алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу на те, що працівники поліції не зазначили про наявність у ОСОБА_1 саме ознак алкогольного сп`яніння, сторона захисту вважає неналежним викладення працівником поліції в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, оскільки дані обставини суперечать обставинам, зафіксованим на відеозаписі.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не було роз`яснено, які є підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, не повідомлено ознаки сп`яніння.

Зазначає, що тест Снайпер 10 на наркотики, не може прирівнюватися до лабораторного дослідження біологічного матеріалу та служити підставою для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Справа за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ткача А.Г. призначалась десять разів, а саме: 15.11.2024., 22.11.2024., 06.12.2024р., 20.12.2024р., 24.12.2024р., 10.01.2025р., 24.01.2025р., 31.01.2025р., 14.02.2025р. та 21.02.2025р. про що належним чином було повідомлено ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ткача А.Г., однак останні 21.02.2025 року, в чергове, у судове засідання не з`явились, при цьому, захисник адвокат Ткач А.Г., подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із очікуванням останнім відповіді на адвокатський запит до КНП СМР «Самбірська центральна лікарня».

Водночас, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 358 від 26.06.2024 року з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 не оспорював.

Сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку учасників процесу, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неявку в судові засідання в поєднанні з неодноразовими клопотаннями про відкладення розгляду справи суд розцінює як зловживання передбаченими законодавством правами, оскільки така процесуальна поведінка перешкоджає суду правильно та своєчасного розглянути справу про адміністративне правопорушення і прийняти рішення, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасників судового провадження.

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд апеляційної скарги у Львівському апеляційному суді, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, скористався своїм правом на захист, уклавши угоду з захисником Ткачем А.Г.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по епізоду від 21.06.2024 року стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №752950 від 21..06.2024р. про суть правопорушення;

- рапортом інспектора ВРПП Самбірського РВП від 21.06.2024 року про обставини події правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого відомо, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2024р.;

- відеозаписом із службового відеореєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського, який є безперервним та на ньому чітко видно рух транспортного засобу та як ОСОБА_1 21.06.2024 р. відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер та у найближчому медичному закладі;

- поясненнями самого правопорушника у суді, котрий фактично не заперечував, що відмовився того дня і за інкримінованих обставин пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по епізоду від 26.06.2024 року стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №752960 від 26.06.2024р.;

- рапортом інспектора ВРПП Самбірського РВП від 26.06.2024р.;

- висновком лікаря щодо результатів медичного огляду виявлення стану наркотичного сп`яніння, із якого відомо, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився 26.06.2024р. о 15.30год із використанням тесту Снайпер 10-АМР500 та в особи встановлено стан наркотичного сп`яніння (амфетамін);

- відеозаписом із службового відеореєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського, який є безперервним та на ньому однозначно видно рух транспортного засобу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі;

- поясненнями безпосередньо самого правопорушника ОСОБА_1 , котрий жодним чином не спростовував наявність у його організмі наркотичної речовини (амфетаміну).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апеляційної скарги про те, що з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не було роз`яснено, які є підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану та не повідомлено ознаки сп`яніння, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівники поліції оголошували ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння.

Аргументи сторони захисту, що тест Снайпер 10 на наркотики, не може прирівнюватися до лабораторного дослідження біологічного матеріалу та служити підставою для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, що здатні спричинювати стан сп`яніння, не беруться до уваги апеляційного суду.

Оскільки, діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, встановлюється не тільки на підставі результатів тестування, а лікар звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом експрес тесту («Снайпер 10») дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

В результаті дослідження сечі ОСОБА_1 було виявлено позитивний результат на наявність наркотичної речовини у сечі та винесено заключення: перебуває у стані наркотичного сп`янінн. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано лікарем КНП Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» зокрема, у сечі ОСОБА_1 виявлено амфетамін.

Тому підстав не брати до уваги результати огляду, який проведений фахівцем, в суду немає.

Щодо клопотання захисника адвоката Ткача А.Г. про зупинення провадження у справ, оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право суду (судді) зупиняти провадження у справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП за обставин, наведених захисником у його клопотанні.

Крім цього, якщо певні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

01.05.2022 року набрав чинності Закон № 2201-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», яким були внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження. У КУпАП такі зміни цим законом не були внесені. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Враховуючи це, застосування норм КПК до правовідносин у даній справі за аналогією закону не видається можливим.

Слід також зауважити, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Тому підстав для скасування постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику адвокату Ткачу Артему Григоровичу строк апеляційного оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ткача Артема Григоровича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк