Справа № 352/399/25
Провадження № 3/352/264/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 15 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, ч. 6 ст. 1, ч. 1 ст. 2, ч. 6 ст. 21 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та своїх функціональних обов`язків, 06.02.2025 близько 14 год 30 хв., перевіривши документи ОСОБА_2 , на підставі яких встановлено, що останній не являється громадянином України, а являється іноземцем (громадянин іншої держави) та не підлягає призову на військову службу за мобілізацією, надав вказівку щодо відправлення на проходження військово- лікарської комісії ОСОБА_2 .

Надалі, після проходження ОСОБА_2 військово-лікарської комісії (довідка від 06.02.2025 №25/511) підполковник ОСОБА_1 , близько 17 год 00 хв. 06.02.2025 достовірно знаючи, що останній не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки, не являється громадянином України, здійснив заходи щодо постановки на військовий облік ОСОБА_2 , включення останнього у поіменний список на відправку до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчиненні в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, провину визнав, просив призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з рахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться такими доказами:

протоколом №8 про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП від 14 лютого 2025 року (а.с.1-9);

витягом з наказу № 348 від 10 грудня 2024 року Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 про те, що на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10 грудня 2024 року №377, акту прийняття-передачі справ і посади (вх. №7/53 від 10 грудня 2024 року) ОСОБА_1 приступає до тимчасового виконання службових обов`язків за вакантною посадою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правом прийняття організаційно-штатних кадрових рішень (а.с.10);

посвідченням офіцера серії НОМЕР_2 (а.с.11);

положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (а.с.12-14);

письмовим поясненням ОСОБА_1 , який зазначив, що близько 14 год. 00 хв 06 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений ОСОБА_2 . Надалі, він 06 лютого 2025 року близько 14 год 30 хв, перевіривши документи ОСОБА_2 , на підставі яких встановлено, що останній не являється громадянином України, а являється іноземцем та не підлягає призову на військову службу за мобілізацією, надав вказівку щодо відправлення на проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_2 . Після проходження ОСОБА_2 комісії близько 17 год достовіно знаючи, що останній не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки, не являється громадянином України, здійснив заходи щодо постановки на військовий облік ОСОБА_2 , включення останнього у поіменний список на відправку до військової частини НОМЕР_1 (а.с.15-16);

копією заяви ОСОБА_3 , яка зазначила, що 06 лютого 2025 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 був затриманий її наречений - ОСОБА_2 , який є громадянином іншої держави. Вважає дії працівників РТЦК та СП незаконними та просить притягнути винних осіб до відповідальності (а.с.17);

копією паспорта ОСОБА_2 в якому зазначено, що останній є громадянином російської федерації (а.с.18);

поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_4 і відправлені у складі команди « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в якому зазначено, що ОСОБА_2 направляється в розполрядження командира в/ч НОМЕР_1 (а.с.19);

актом доведення вимог законодавства України з питань оборони від 06 лютого 2025 року відносно ОСОБА_2 (а.с.20);

свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 10 лютого 1992 року Тоннельный горсовет Муйского р-на Бурятской ССР вказано, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.21);

картою професійно-психологічного відбору кандидата ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_2 (а.с.22);

результатами вивчення за методикою БОО «Ааптивність-200» відносно ОСОБА_2 (а.с.23);

довідкою військово-лікарської комісії № 25/511 згідно якої солдат запасу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не служив. Проведено медичний огляд позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 06 лютого 2025 року. Його діагноз: здоровий (а.с.24);

картою №2427 обстеження та медичного огляду № відносно ОСОБА_2 в якій зазначено, що останній - здоровий (а.с.25).

В ході судового розгляду було встановлено таке:

Відповідно до абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно рахованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно абзацу 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту ведення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Підполковник ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_8 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та відповідно до витягу з наказу від 10.12.2024 №348, на останнього покладено виконання обов`язків начальника зазначеного центру комплектування.

Проходячи військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковник ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, як командир (начальник) повинен був діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення про ТЦК та СП), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п.7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, (далі - Положення) районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам.

Пунктом 15 Положення передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зокрема, зобов`язаний здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам військово- облікових документів, посвідчень та інших документів.

Також, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний: забезпечувати виконання особовим складом територіального центру комплектування та соціальної підтримки поставлених перед ним завдань; організовувати: взаємодію територіального центру комплектування та соціальної підтримки з місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, а також органами військового управління та військовими частинами, які розміщені на території відповідальності територіального центру комплектування та соціальної підтримки; участь разом з органами управління у сфері освіти в повсякденному керівництві допризовною підготовкою; ведення персонально- якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, обліку транспортних засобів, що підлягають передачі Збройним Силам та іншим військовим формуванням під час мобілізації та у воєнний час.

Крім того, проведення заходів з рекламно-агітаційної роботи, відбору, вивчення, оформлення документів кандидатів на військову службу за контрактом, службу у військовому резерві та вступу до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти; розроблення та уточнення плану проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів на відповідній території, а також разом з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування розроблення та виконання плану заходів щодо утримання бази мобілізаційного розгортання в готовності до використання за призначенням; проведення перевірок готовності підприємств то оповіщення та забезпечення явки громадян, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації та у воєнний час, на пункти збору або у військові частини, перевірок стану бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і виконання військово-транспортного обов`язку; брати участь у роботі комісії з питань приписки (призовній комісії); брати участь відповідно до своїх повноважень у здійсненні на відповідній території заходів правового режиму воєнного стану; здійснювати контроль за веденням персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки); здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам військово-облікових документів, посвідчень та інших документів; знати ділові та морально-психологічні якості підлеглих, здійснювати в межах своїх повноважень добір, розстановку і атестацію особового складу відповідно до кваліфікаційних вимог, створювати кадровий резерв.

У відповідності до вимог ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України підполковник є начальником за військовим званням для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів.

Таким чином, підполковник ОСОБА_1 за своїми військовим званням та функціональними обов`язками наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та являється військовою службовою особою.

Приписами ст. 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 №1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно- територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і убезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення; організовують та забезпечують зберігання облікової документації

Також, забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, Служби зовнішньої розвідки); звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210,210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку (додаток 20).

Приписами ст. 2 Розділу І Положення про проходження військової служби у Збройних Силах України іноземцями та особами без громадянства, затвердженого Указом Президента України від 10.06.2016 №248/2016 визначено, що іноземці, які на законних підставах перебувають на території України, можуть бути прийняті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України у добровільному порядку.

У добровільному порядку іноземці проходять: військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу.

З іноземцями, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження іноземцями чи особами без громадянства відповідного виду військової служби у Збройних Силах України згідно з додатком (далі - контракт про проходження військової служби). Контракт про проходження військової служби - це письмова угода, що укладається між іноземцем і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у випадках, передбачених законом, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, можуть у добровільному порядку (за контрактом) проходити військову службу Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Частиною 6 ст. 21-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що іноземці та особи без громадянства можуть бути прийняті на військову службу до Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України за контрактом на посади рядового, сержантського і старшинського складу.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що цей Закон встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Нормами ч. 5 ст. 22 зазначеного Закону визначено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Таким чином, іноземці та особи без громадянства не можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, із вказаними особами може бути укладено тільки контракт на проходження військової служби.

Так, 07.02.2025 на адресу Івано-Франківської спеціалізованої прокуратура у сфері оборони Західного регіону надійшла заява від громадянки України ОСОБА_3 щодо можливих порушень законодавства службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її нареченого - іноземця - громадянина іншої держави ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

Надалі, спеціалізованою прокуратурою проведено вивчення фактів викладених у зазначеній заяві.

Встановлено, що близько 14 год. 00 хв. 06.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений ОСОБА_2 .

Надалі, підполковник ОСОБА_1 06.02.2025 близько 14 год 30 хв., перевіривши документи ОСОБА_2 , на підставі яких встановлено, що останній не являється громадянином України, а являється іноземцем (громадянин іншої держави) та не підлягає призову на військову службу за мобілізацією, надав вказівку щодо відправлення на проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_2 .

Після проходження ОСОБА_2 військово-лікарської комісії (довідка від 06.02.2025 №25/511) підполковник ОСОБА_1 , близько 17 год 00 хв. 06.02.2025 достовірно знаючи, що останній не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки, не являється громадянином України, здійснив заходи щодо постановки на військовий облік ОСОБА_2 , включення останнього у поіменний список на відправку до військової частини НОМЕР_1 .

Отже, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП, кваліфікуючими ознаками якого є перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, в умовах особливого періоду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП та з врахуванням його особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою перевиховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень, слід накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-14 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 283-285, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК