Справа № 496/6481/24
Провадження № 3/496/423/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

23.09.2024 року поліцейським ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 580978 і ставиться йому в вину те, що він 23.09.2024 року о 00 год 55 хв. в м. Біляївка по вул. Комарова керував автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 682 тест № 766, результат 0,43 ‰, в подальшому в мед. закладі на проходження тесту відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області як порушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Заява обґрунтована тим, що вночі 23.09.2024 року він повертався додому, напередодні жодних алкогольних напоїв не вживав, пив лише кефір. Окрім цього він хворіє на цукровий діабет, у зв`язку з чим приймає відповідні лікарські засоби. Після продуття приладу Драгер, результат якого був 0,43 ‰, він категорично не погодився з цим результатом у зв`язку з чим поліцейські запропонували йому проїхати в медичний заклад. Однак на його запитання поліцейські повідомили йому, що в медичному закладі він буде проходити аналогічний тест на алкоголь на такому ж приладі Драгер, не роз`яснивши, що у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Вважає, що поліцейські ввели його в оману та тим самим спонукали до прийняття рішення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, тому що він мав бажання, щоб у нього відібрали саме біологічні зразки в силу особливостей його здоров`я. Наголошує, що він категорично не погоджувався з результатом огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, акту огляду не підписував. Вважає, що поліцейські зобов`язані були доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. За таких обставин, працівниками поліції було порушено порядок проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого, в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частинами першою та другою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 580978 вбачається, що ОСОБА_1 23.09.2024 року о 00 год 55 хв. в м. Біляївка по вул. Комарова керував автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з пунктом 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

Вимогами статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів або незгоди із результатами такого огляду, водію має бути запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

За змістом пунктів 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень (відібрання біологічних зразків середовища) є обов`язковим.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції передбачено використання в закладах охорони здоров`я вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу лише за проведення лабораторних досліджень.

Відтак, вимога про проходження огляду на стан сп`яніння у лікувальному закладі лише з використанням приладу типу «Драгер» є незаконною, а лікар повинен провести огляд відповідно до вимог Інструкції, зокрема провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів.

Із відеозапису, оглянутому в судовому засіданні вбачається, що після продуття ОСОБА_1 приладу Драгер та оголошення його результатів, останній повідомив, що він не погоджується з цим результатом та згоден пройти огляд в медичному закладі. Після цього поліцейський запропонував ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад, зауваживши, що там він ( ОСОБА_1 ) буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою такого самого приладу Драгер, чим ввів ОСОБА_1 в оману та тим самим спонукав до прийняття останнім рішення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, тоді як ( ОСОБА_1 ) мав бажання, щоб у нього відібрали саме біологічні зразки в силу особливостей стану його здоров`я та перевірити результати огляду проведеного за допомогою приладу Драгер.

При висловленні незгоди з проведеним оглядом, поліцейські зобов`язані були доставити водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Факт незгоди з проведеним оглядом також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результат огляду 0,43 ‰, в графі з результатами згоден вказано прізвище ОСОБА_1 , проте відсутній його підпис. У вказаному акті також відсутній запис поліцейського про відмову ОСОБА_1 у підписанні вказаного акту.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що зміст відеозапису беззаперечно вказує на недотримання поліцейськими Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог Інструкції, Порядку чи статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Вбачаючи порушення поліцейським порядку проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння згідно вимог чинного законодавства, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю із цих підстав.

За змістом частин другої та третьої статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в абзаці другому пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, беручи до уваги заяву ОСОБА_1 та надані ним в судовому засіданні пояснення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не доведена.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 251, 254, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2025 року