П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2025 Справа №607/26619/24 Провадження №3/607/240/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, з середньою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

09 грудня 2024 року об 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 здійснив продаж ялинок новорічних в кількості 25 шт. по ціні 250 грн за штуку без відповідних дозвільних документів, а саме накладної що підтверджує походження товару, чим порушив ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 суду повідомив, що вину у вчиненому він визнає, кається щиро у вчиненому.

Вина ОСОБА_1 вчиненні даного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619475 від 09 грудня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09 грудня 2024 року; фотоматеріалами.

Частина 1 ст. 88-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про рослинний світ» у порядку загального використання природних рослинних ресурсів громадяни можуть збирати лікарську і технічну сировину, квіти, ягоди, плоди, гриби та інші харчові продукти для задоволення власних потреб, а також використовувати ці ресурси в рекреаційних, оздоровчих, культурно-освітніх та виховних цілях. Загальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється громадянами з додержанням правил, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, без надання їм відповідних дозволів. Збирання у порядку загального використання дикорослих рослин, віднесених до переліку наркотиковмісних рослин, їх плодів, насіння, післяжнивних залишків, відходів сировини тощо, забороняється.

Торгівля лікарськими і декоративними видами рослин та їх частинами (корені, стебла, плоди тощо), зібраними в порядку загального використання природних рослинних ресурсів, забороняється.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. За умови додержання вимог законодавства можуть здійснюватися такі види спеціального використання природних рослинних ресурсів: збирання лікарських рослин; заготівля деревини під час рубок головного користування; заготівля живиці; заготівля кори, лубу, деревної зелені, деревних соків тощо; збирання квітів, ягід, плодів, горіхів, насіння, грибів, лісової підстилки, очерету тощо; заготівля сіна; випасання худоби, тощо. Спеціальне використання природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, з урахуванням положень Закону України "Про адміністративну процедуру". Заготівля деревини під час рубок головного користування, живиці на земельних ділянках лісового фонду здійснюється в порядку, що встановлюється Лісовим кодексом України. Інші види спеціального використання рослинних ресурсів на земельних ділянках лісового фонду здійснюються в порядку, що встановлюється цим Законом, Лісовим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Реалізація лікарської та технічної сировини дикорослих рослин юридичними або фізичними особами, які не мають дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів, забороняється. Форма дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача дозволів на спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється у межах лімітів їх використання.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про рослинний світ», охорона рослинного світу передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності і цілісності об`єктів рослинного світу, охорону умов їх місцезростання, збереження від знищення, пошкодження, захист від пожеж, шкідників і хвороб, а також невиснажливе використання.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про рослинний світ», охорона рослинного світу забезпечується в тому числі і створенням системи державного обліку та здійсненням державного контролю за охороною, використанням та відтворенням рослинного світу.

Відповідно до порядку проведення моніторингу внутрішнього споживання вітчизняних лісоматеріалів необроблених і контролю за не перевищенням обсягу внутрішнього споживання вітчизняних лісоматеріалів необроблених затвердженого постановою КМУ від 4 грудня 2019 року № 1142 визначено, що бирка - уніфікований засіб маркування з номером та відповідним штрих-кодом для обліку деревини у системі обліку деревини (п.2 цього Порядку).

Моніторинг проводиться Держлісагентством на підставі систематизованої та узагальненої інформації про походження, заготівлю та реалізацію деревини із системи обліку деревини.

Електронний облік деревини ведеться лісокористувачами, крім лісокористувачів, визначених пунктом 6-4 розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України, відповідно до Інструкції з ведення електронного обліку деревини, розробленої Держлісагентством та затвердженої наказом Міндовкілля.

Внесення інформації до системи обліку деревини є обов`язковим для лісокористувачів, крім лісокористувачів, визначених пунктом 6-4 розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України, під час здійснення ними заготівлі та реалізації деревини.

Лісокористувачі вносять до системи обліку деревини інформацію про: спеціальні дозволи на використання лісових ресурсів; породу дерева, кількісні та якісні характеристики деревини; договори щодо здійснення господарських операцій з реалізації деревини; місця завантаження та пункти розвантаження деревини; транспортні засоби, якими здійснюється транспортування деревини, разом з фотографіями завантажених транспортних засобів.

Відповідно п. 15 цього Порядку внесення інформації про ялинки новорічні здійснюється способом поштучного обліку за породами, їх розмірами та якісними характеристиками з прив`язкою однієї ялинки новорічної до однієї бирки.

Пунктом 2 Інструкції з ведення електронного обліку деревини, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 621 від 27.09.2021, визначено, що ялинки новорічні - хвойні деревні рослини у зрубаному вигляді або такі, що зростають у контейнерах, і призначені для прикрашення до свята Нового року або Різдва.

Пунктом 17 Інструкції з ведення електронного обліку деревини, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 621 від 27.09.2021, визначено, що поштучне маркування застосовується під час обліку ялинок новорічних шляхом прикріплення самоклейної етикетки до кожної ялинки по центру стовбура у видимій частині. У випадку, коли висота ялинки перевищує 3 метри, самоклейну етикетку необхідно закріплювати на висоті 1,3 метри для зручного доступу до неї. Кожна самоклейна етикетка містить індивідуальний номер та відповідний йому штрих код.

За встановлених обставин, дослідивши письмові докази, суддя встановив, що своїми діями ОСОБА_1 не дотримався вимог законодавства про охорону рослинного світу та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання ним вини та розкаяння у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, доходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 33, 401, 88-1, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О. Я.