ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7100/24 Номер провадження 33/814/339/25Головуючий у 1-й інстанції Айдаєв Р. З. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Деркач А.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Грецького В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Грецького В.Г., на постанову Київського районного суду м. Полтава від 14 січня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Грецького В.Г. про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складів цих адміністративних правопорушень.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 05 жовтня 2024 року о 15 годині 51 хвилині по вул. Решетилівській, 84 у м. Полтава в порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «VIPER», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінки, що не відповідає обстановці, та відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння в установленому законом порядку.

Також судом першої інстанції встановлено, що за наведених вище дати, часу й місця водій ОСОБА_1 у порушення вимог п.п.2.4, 8.9 «б» ПДР України, керуючи транспортним засобом «VIPER», н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, надану за допомогою проблискових маячків синього й червоного кольорів, а також спеціального звукового сигналу, та був зупинений шляхом блокування по вул. Агітаційній, 47 у м. Полтава.

Закриваючи провадження за цим епізодом на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, місцевий суд дійшов висновку про те, що на час розгляду справи закінчився строк накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Грецький В.Г. просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтава від 14 січня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння за наведених у протоколі обставин, здійснення поліцією його зупинки та відсторонення від керування транспортним засобом; за змістом показань допитаних свідків ОСОБА_1 перебував у їх полі зору біля магазину, а тому до моменту під`їзду до нього поліцейських він не міг керувати транспортним засобом «VIPER», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння; долучений поліцейським відеозапис небезперервний, є недопустимим і неналежним доказом; направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад складено після спливу двохгодинного строку для проведення такого огляду, передбаченого приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), та щодо іншої особи, оскільки в ньому зазначено 1981 рік народження; даними відеозапису не зафіксовано вручення цього направлення ОСОБА_1 і його доставку поліцією в заклад охорони здоров`я.

Суд апеляційноїінстанції заслухав думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апелянта та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідо до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Приписами ж п.п.2.4, 8.9 б ПДР України унормовано, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським, зокрема, за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмови як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП - невиконання ним як водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Натомість, доводи апелянта про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП позбавлені підстав.

Так, згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПРІ №143576, ЕПРІ №143590 05 жовтня 2024 року о 15 годині 51 хвилині ОСОБА_1 по вул. Решетилівській, 84 у м. Полтава в порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «VIPER», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінки, що не відповідає обстановці, та відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння в установленому законом порядку.

Окрім того, за вказаних вище дати, часу й місця водій ОСОБА_1 у порушення вимог п.п.2.4, 8.9 «б» ПДР України, керуючи транспортним засобом «VIPER», н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, надану за допомогою проблискових маячків синього й червоного кольорів, а також спеціального звукового сигналу, та був зупинений шляхом блокування по вул. Агітаційній, 47 у м. Полтава (т.1 а.с.1, т.2 а.с.1).

Наведені вище обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 05 жовтня 2024 року приблизно о 15 годині ОСОБА_1 по вул. Решетилівській, 84 у м. Полтава керував транспортним засобом «VIPER», н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимоги поліцейських, які рухались за ним службовим автомобілем, про зупинку транспортного засобу, подані, зокрема, за допомогою спеціального звукового сигналу, після чого був зупинений шляхом його блокування автомобілем патрульної поліції біля магазину по вул. Агітаційній, 47 у м. Полтава (зафіксовано як факт руху цього транспортного засобу (мопеда), так і керування ним ОСОБА_1 ). Сам ОСОБА_1 на місці зупинки в телефонній розмові з іншою особою підтвердив виконання ним ( ОСОБА_1 ) функція водія під час керування вказаним вище транспортним засобом і на запитання поліцейського щодо невдалої спроби втечі ОСОБА_1 він надав ствердну відповідь про те, що не зупинився на вимогу поліції про зупинку, оскільки є «випившим». Поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінки, що не відповідає обстановці, проте ОСОБА_1 на вимоги поліцейського неодноразово відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку: як на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, який здійснюється поліцейським, так і в медичному закладі. При цьому, поліцією було роз`яснено ОСОБА_1 : наслідки його зазначених вище дій (відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку), а саме, що за їх вчинення законом передбачено відповідальність і щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (т.1 а.с.6).

Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів справи не встановлено.

При цьому, що стосується показань допитаних місцевим судом свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо часу їх зустрічі з ОСОБА_1 біля магазину, то вони є суперечливими, не узгоджуються між собою в частині зазначеного кожного з ним часу зустрічі з ОСОБА_1 і спростовуються даними відеофіксації, якою чітко підтверджено те, що 05 жовтня 2024 року приблизно о 15 годині ОСОБА_1 по вул. Решетилівській, 84 у м. Полтава керував транспортним засобом «VIPER», н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимоги поліцейських. Окрім того, факт оформлення поліцією матеріалів справи про адміністативні правопорушення щодо ОСОБА_5 біля магазину 05 жовтня 2024 року в другій половині доби підтверджено свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апелянта, в тому числі з посиланням на показання свідків про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є неспроможними, оскільки спростовуються даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю та безумовно доводить виконання ОСОБА_1 функцій водія за встановлених місцевим судом обставин.

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

У силу ж приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП,п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до встановленого законом порядку є обов`язком водія, в той час як мотиви відмови від проходження цього огляду не впливають на необхідність кваліфікації дій правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як убачається з матеріалів провадження, в контексті наявності підстав для проведення огляду поліцією на місці зупинки було виявлено у ОСОБА_1 такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення та поліцією повідомлено про них ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується даними відеозапису. Сам ОСОБА_1 на місці зупинки свою поведінку щодо втечі від поліції пояснив тим, що він був "випивший".

Проте затим ОСОБА_1 у порушення вимог закону відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а, отже, з урахуванням наведених вище обставин і вимог закону, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень у ході висування поліцією ОСОБА_1 вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Аргументи ж представника, які зводяться до відеозапису є необгрунтованими, так як наявний у матеріалах справи технічний носій інформації з відеозаписами поза розумним сумнівом безперечно доводить усі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ч.1 ст.122-1 КУпАП, містить процедуру оформлення матеріалів провадження щодо ОСОБА_1 поліцією та інші обставини, необхідні для повного й усебічного встановлення обставин справи.

Посилання апелянта на допущені під час складання направлення на медичний огляд порушення не впливають на правильність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки факт неодноразової відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі в закладі охорони здоров`я, в повному обсязі зафіксовано даними відеозапису. Водночас слід зазазначити, що направлення водія на огляд для визначення стану сп`яніння має виключно організаційно-забезпечувальну функцію і законодавством не передбачено обов`язку вручення його копії водію, а також підписання цього документа водієм.

Окрім того, доводи представника з приводу відсутності в матеріалах справи відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом за своїм змістом не стосуються конструктивних ознак диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, не утворюють достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо ОСОБА_1 , адже не спростовують факт керування ним транспортним засобом, його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та невиконання вимог поліціцейських про зупинку транспортного засобу, тобто наявність у діях ОСОБА_1 подій та складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-1, ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, висновок першої судової інстанції про вчинення ОСОБА_1 зазначених вище адміністративних правопорушень є правильним.

Разом з тим, місцевий суд в одному з абзаців мотивувальної частини помилково навів твердження про наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, що полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, шляхом відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є окремим альтернативним видом об`єктивної сторони цього правопорушення. У зв`язку з викладеним вище, оскаржувану постанову необхідно змінити та виключити з її мотивувальної частини означені посилання. Але, враховуючи те, що суд першої інстанції при викладі фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, кваліфікації його дій, посиланні на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та аналізі доказової бази однозначно встановив те, що останній саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, то таке виключення не впливає на правильність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є підставою для скасування щодо нього постанови та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.130 КУпАП.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм (водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 28 листопада 2020 року), що підтверджується довідкою Відділу АП УПП у Полтавській області та не оспорюється в апеляційній скарзі (а.с.5).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною, а за ч.1 ст.122-2 КУпАП - закрив провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення за цією нормою КУпАП.

Отже, апеляційна скарга, як наслідок, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Грецького В.Г., задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтава від 14 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити:

виключити з мотивувальної частини постанови твердження місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, що полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун