Провадження № 33/811/91/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова Олега Юрійовича, захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Похвалітого Анатолія Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Похвалітого Анатолія Анатолійовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 % вартості товару в сумі, що становить 31393,40 грн., без конфіскації товарів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, 11.06.2022 року о 16:35 через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці під керуванням громадянина України ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб марки «NISSAN», модель «X TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 з наданням митному органу як підставу для його ввезення наступних документів: закордонний паспорт НОМЕР_3 , декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_4 .

Листом Держмитслужби України від 05.08.2024 року №20/20-02-01/7/805 «Про проведення перевірок» Львівську митницю повідомлено про не підтвердження фактів отримання товарів гуманітарної допомоги, отримувачем яких є військова частина НОМЕР_4 . На виконання листа Львівською митницею скеровано лист на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 від 07.08.2024 року №20-03/20-03/8.2/21749 щодо надання військовою частиною НОМЕР_4 листів-прохань, звернень та інших документів щодо ввезення на їх адресу транспортних засобів, вказаних у листі військової частини НОМЕР_4 від 03.07.2024 №1317/679.

Відповідно до відповіді військової частини НОМЕР_4 від 09.08.2024 №19/12-899 (вх. митниці 65407/8.2-20 від 15.08.24) Львівську митницю проінформовано, що листи-прохання, звернення та інші документи щодо ввезення на їх адресу транспортного засобу марки «NISSAN», модель «X TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 не видавались.

Отже, громадянином ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб марки «NISSAN», модель «X TRAIL», номер кузова НОМЕР_2 на митну територію України в якості гуманітарної допомоги для потреб військова частина НОМЕР_4 , який в подальшому не передано та подано документ (декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою), що містить неправдиві відомості щодо одержувача гуманітарної допомоги.

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частинами 6 та 8 ст. 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо).

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст.1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 №1192-XIV гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги та підлягають взяттю в установленому порядку на облік в Збройних Силах, правоохоронних органах, інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, або в інших суб`єктах, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону.

Відповідно до службової записки управління контролю та адміністрування Львівської митниці щодо вартості предметів (транспортних засобів) від 12.11.2024 №15/15-02/44103, вартість транспортного засобу марки «NISSAN», модель «X TRAIL», номер кузова НОМЕР_2 становить 2000 євро, що станом на 11.06.2022 згідно з курсом НБУ відповідає сумі 62786,80 грн.

З метою отримання пояснень від гр. ОСОБА_1 та прийняття ним участі у складанні протоколу про порушення митних правил Львівською митницею на його адресу скеровано листи від 06.08.2024 №20-03/20-03/10/21652 та від 16.10.2024 №20-03/20-03/10/28223 яким громадянину запропоновано прибути до Львівської митниці.

Гр. ОСОБА_1 лист отримав, однак у вказані терміни не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 вчинено переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного контролю як підставу для такого переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Зазначені дії містять ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

На вказану постанову захисник адвокат Похвалітий А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду міста Львова від 26 грудня 2024 року, оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі п.6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Зауважує, що в період часу з 01.04.2022 по 01.07.2022 відповідно до норм Закону України 2142-ІХ легкові автомобілі, які ввозились громадянами на митну територію України, у тому числі з території Республіка Польща, звільнялися від сплати акцизного податку, ПДВ та ввізного мита, у зв`язку з 11.06.2022 ОСОБА_1 на митну територію України в режимі імпорт легкового автомобіля марка NISSAN модель X-TRAIL 2004 року випуску VIN код НОМЕР_2 , під виглядом гуманітарної допомоги, жодним чином не могло негативно вплинути на визначення розміру відповідних митних платежів та/або митної вартості товару, тому як митна вартість таких товарів (легкових автомобілів) станом на 11.06.2022 не залежала від того, хто виступає їх отримувачем.

Стверджує, що в період часу з 01.04.2022 по 01.07.2022 відповідно до норм Закону України № 2142-ІХ митна вартість легкових автомобілів взагалі не визначалась, а фізичними особами акцизний податок, ПДВ та ввізне мито не декларувались та не сплачувались до бюджету.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд справи у суді першої інстанції був проведений за відсутності ОСОБА_1 , доступ до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 01.01.2025 через ЄДРСР, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Натомість, захисник адвокат Похвалітий А.А. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, неявка особи у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши виступ захисника адвоката Похвалітого А.А. на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю., який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК).

Крім того, згідно зі ст. 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст. 487 МК, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вказані вимоги закону, його висновки є обґрунтованими і з правильним застосуванням норм матеріального закону, з огляду на наступне.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №1515/20900/24 від 27.11.2024; копією декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданою ОСОБА_1 ; листом військової частини НОМЕР_4 від 09.08.2024, доповідною запискою, службовою запискою та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, зокрема, з них вбачається факт вчинення дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу, як підстави для такого переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст. 494 МК України щодо його змісту.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, серед іншого, це їх переміщення через митний кордон з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Суб`єктивна сторона, враховуючи приписи ч. 1 ст. 458 МК України, передбачає наявність умислу чи необережності. При цьому, для кваліфікації дій за ст. 483 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали від цього шкідливі наслідки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11.06.2022 року о 16 год 35 хв через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці під керуванням громадянина України ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб марки «NISSAN», модель «X TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 з наданням митному органу як підставу для його ввезення наступних документів: закордонний паспорт НОМЕР_3 , декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_4 .

Листом Держмитслужби України від 05.08.2024 року №20/20-02-01/7/805 «Про проведення перевірок» Львівську митницю повідомлено про не підтвердження фактів отримання товарів гуманітарної допомоги, отримувачем яких є військова частина НОМЕР_4 . На виконання листа Львівською митницею скеровано лист на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 від 07.08.2024 року №20-03/20-03/8.2/21749 щодо надання військовою частиною НОМЕР_4 листів-прохань, звернень та інших документів щодо ввезення на їх адресу транспортних засобів, вказаних у листі військової частини НОМЕР_4 від 03.07.2024 №1317/679.

Відповідно до відповіді військової частини НОМЕР_4 від 09.08.2024 №19/12-899 (вх. митниці 65407/8.2-20 від 15.08.24) Львівську митницю проінформовано, що листи-прохання, звернення та інші документи щодо ввезення на їх адресу транспортного засобу марки «NISSAN», модель «X TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 не видавались.

Отже, громадянином ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб марки «NISSAN», модель «X TRAIL», номер кузова НОМЕР_2 на митну територію України в якості гуманітарної допомоги для потреб військова частина НОМЕР_4 , який в подальшому не передано та подано документ (декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою), що містить неправдиві відомості щодо одержувача гуманітарної допомоги.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, та такі докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При цьому, посилання апелянта про необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної постанови зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Тому підстав для скасування постанови Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке згідно з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд визнає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та закриття провадження у даній справі.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити захиснику адвокату Похвалітому Анатолію Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Похвалітого Анатолія Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук