ПОСТАНОВА

про закриття провадження у справі

18 лютого 2025 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Мордовченко К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Черемхово Іркутської області, громадянина України, майстра виробничого навчання ДНЗ «Запорізький професійний ліцей автотранспорту», депутата Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області 8 скликання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 425 від 18.12.2024, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

Рішенням Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області від 03.12.2020 № 02 визнано повноваження депутата Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області восьмого скликання ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення

Відповідно до ч. 1 ст. 45, пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2021 рік в термін не пізніше 31.01.2024.

Проте встановлено, що згідно з послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій особи, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування та відомостями Реєстру НАЗК ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2021 р., шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 20.02.2024, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно наданих пояснень ОСОБА_1 , він знав, що є суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». Згідно його пояснень встановлено, що об`єктивні поважні причини несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 р. у нього відсутні.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 не заперечував пропуск строку подачі декларації, визнав свою вину, щодо закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він будучи згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 176-1 КУпАП, а також згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 20.02.2024 подав на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 р.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку про таке.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області від 03.12.2020 № 02 визнані повноваження депутата Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області восьмого скликання ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Статтею 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 425 від 18.12.2024, письмовими поясненнями від 11.12.2024 та наданими ними у судовому засіданні, даними Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, копією паспорта, листом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ № 20857-2024 від 22.11.2024, листом Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-07/85418-24 від 12.11.2024, копією повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про факт ненадання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від Вих. № 323/01 від 09.02.2024, роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 .

Даними Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації підтверджений факт подання документа-декларації 20.02.2024 об 11:31:58.

Вищезазначені докази на переконання суду, є допустимими, достатніми та достовірними, на підставі чого судом встановлено, що ОСОБА_1 , як депутат Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області 8-го скликаннянесвоєчасно подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2021 рік.

Сам ОСОБА_1 не заперечує факт несвоєчасного подання декларації, але вказує на те, що він не обізнаний в комп`ютерній техніці, в процесі подання декларації, отримання необхідних довідок. Оскільки йому була необхідна стороння допомога в поданні декларації, він звернувся до юриста Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, але пройшов певний час, строки були ним пропущені.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подав без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з цим, згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Щодо дати вчинення вказаного правопорушення, на думку суду, датою вчинення даного правопорушення слід вважати дату, коли у ОСОБА_1 сплив строк подання щорічної декларації за 2021 р., що відповідає вимогам ч. 1 ст. 45, пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», коли у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2021 рік в термін не пізніше 31.01.2024, тобто у наступний день 01.02.2024 такий строк сплив, тому суд вважає, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 01.02.2024 року, тому висновок уповноваженої особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 425 від 18.12.2024, що датою вчинення даного адміністративного правопорушення є 20.02.2024 року, суд вважає помилковим.

Далі, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграє день виявлення правопорушення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою зазначено, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою, уповноваженою на складання протоколу, надано оцінку зібраним доказам у їхній сукупності. Процесуально такий висновок оформляється протоколом про адміністративне правопорушення. Тому, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення уповноважена особа вважає дату складання цього протоколу, тобто 18.12.2024.

Однак суд вважає, що з таким твердженням погодитись не можна.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами.

Аналогічний висновок щодо суті поняття «день виявлення правопорушення» зроблено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 166/46/17 від 14.08.2018.

Як випливає з копії повідомлення Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області Вих. № 322/01 від 09.02.2024 на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції (далі Агентство) про факт ненадання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, Агентство було повідомлено про встановлення факту неподання ОСОБА_1 декларації, тобто особою, уповноваженою на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2021 р. (з 01.01.2021 по 31.12.2021). Отже станом на 09.02.2024 Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області виявлено факт неподання ОСОБА_1 щорічної декларації.

Далі, матеріали справи містять дані Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,відомості щодо послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 .

Результат пошуку цієї інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування засвідчив, що днем подання щорічної декларації за 2021 р ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті НАЗК є 20.02.2024 року об 11:31:58.

Отже, володіючи інформацією про дату подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2021 рік, розцінюючи, що ОСОБА_1 повідомив про свій майновий стан на офіційному веб-сайті НАЗК, здійснив заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання свого майнового стану у відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу, суд дійшов висновку, що датою виявлення правопорушення слід вважати 20.02.2024р.

Водночас суд зауважує, що діючим законодавством чітко не визначено, що слід вважати днем виявлення правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства і джерелом права.

Так, у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 р.(заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини встановив порушення ст. 6 Конвенції і зазначив, що національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

У згаданому рішенні Суд зазначив, що відповідні правові акти явно суперечили один одному. У результаті цього національні органи на свій власний розсуд застосували протилежні підходи щодо співвідношення цих правових актів. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56).

Отже, у разі, коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язанні застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

З цього питання звертає на себе увагу час обізнанності уповноваженого органу у сфері протидії корупції про недотримання особою певних вимог законодавства, день надання оцінки зібраним доказам за твердженням ініціатора складання протоколу та дати складання як первісного протоколу про адміністративне правопорушення, так і протоколу, який складався вдруге, що є розтягнутим у часі.

Тому, у даному випадку за встановлених вище обставин, днем закінчення передбаченого ч. 3 ст.38КУпАП строку накладення адміністративного стягнення слід вважати 20.08.2024 р.

Зволікання з проведенням ефективної адміністративної перевірки та зі складанням протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути підставою для штучного продовження строків, передбачених ст. 38 КупАП.

Суддя вважає посилання уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією на те, що днем виявлення вчиненого правопорушення слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, помилковим.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами. Підстави для складання протоколу були наявні раніше, коли ОСОБА_1 повідомив про свій майновий стан на офіційному веб-сайті НАЗК, та здійснив заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання свого майнового стану у відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу. Суд звертає увагу, що ці докази є відкритими і загальнодоступними, але роздруковані лише в листопаді 2024 року.

Вважаю за необхідне у даній справі констатувати, що обчислення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності не може залежати від спритності посадової особи (швидкості дій вчинених уповноваженою особою) у наданні оцінки доказам, інакше буде свавільним.

Відтак, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України суд визнає 20.02.2024.

Таким чином, зважаючи на вимоги ст. 38 КУпАП строк для притягнення особи до адміністративної відповідальності на даний час закінчився, оскільки адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що справа надійшла до суду 23.12.2024, та під час розгляду справи з незалежних від суду причин, строк притягнення до адміністративної відповідальності особи закінчився 20.08.2024.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення припиняється в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Підсумовуючи вищевикладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд зазначає, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, п. 7 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва