Справа № 752/1966/25
Провадження №: 3/752/1690/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 лютого 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

04 січня 2025 року о 22 год 30 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомив, що дає підстави розглянути справу за його відсутності, вважаючи його належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Окрім того присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 вказаного Закону психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 вказаного Закону фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За змістом диспозиції частини 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, адміністративна відповідальність за ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення будь-яких умисних діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке може виражатися у різних формах.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм орган поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, зобов`язаний зазначати конкретно в чому саме полягало домашнє насильство, що прямо витікає з диспозиції статті та положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» .

Такий обов`язок також прямо закріплено й у ст. 256 КУпАП, яка передбачає, що серед іншого у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 306351 від 04.01.2025 встановлено, що 04.01.2025 о 22 год 30 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 .

Між тим, працівником поліції, яким складено вищезазначений протокол, не зазначено, які саме дії ОСОБА_1 по відношенню до співмешканки ОСОБА_2 мають ознаки домашнього насильства.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону правопорушення.

Суд звертає увагу, що доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , які додані до протоколу, встановлено, що підставою для виклику поліції, стало те, що її співмешканець ОСОБА_1 відмовився залишати квартиру на її прохання.

Письмових пояснень ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 когось любить.

Тобто, зміст долучених до матеріалів справи пояснень не дозволяють суду встановити, які саме дії ОСОБА_1 свідчать про те, що він вчинив домашнє насильство.

Досліджений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських відображає лише процедуру складення адміністративних матеріалів працівниками поліції.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій по відношенню до ОСОБА_2 , внаслідок яких могла або була завдана шкода її психологічному чи фізичному здоров`ю.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, змагальність процесу, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 173-2, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.