"11" лютого 2025 р. Справа № 363/5296/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148964 від 12.10.2024 року вбачається, що 12.10.2024 року о 14 год. 45 хв. у с. Ровжі Вишгородського району Київської області на вул. Прибережна, буд. 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,41 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання від 11.02.2025 року ОСОБА_1 та його захисник Андрейко О.І. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення. До судового засідання від сторони захисту надійшла заява, в якій було підтримано всі раніше подані заперечення проти притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтримано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 подано письмові пояснення (а.с. 17-31) за фактом пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно 12.10.2024 року о 14 год. 30 хв. у с. Ровжні Вишгородського району Київської області здійснював керування автомобілем Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 , на території дачного кооперативу «Дружба». Коли ОСОБА_1 від`їжджав від смітника, його автомобіль був зупинений працівниками поліції за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, а також за допомогою спеціального звукового сигналу. Причиною зупинки транспортного засобу працівниками поліції було озвучено те, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременями безпеки, що ним у процесі спілкування з працівниками поліції не заперечувалися.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 заперечив можливість наявності ознак алкогольного сп`яніння, оскільки ані 11.10.2024 року, ані 12.10.2024 року не вживав алкогольних напоїв та не міг перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Крім того, працівники поліції сказали ОСОБА_1 , що у випадку його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а транспортний засіб буде поміщено на спеціальний майданчик. ОСОБА_1 повторно заперечив факт вживання алкогольних напоїв та можливість перебування у стані алкогольного сп`яніння, після чого погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,41 проміле. ОСОБА_1 після оголошення результатів проведеного огляду повідомив працівникам поліції, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не згоден з результатами проведеного огляду та наполягає на проведенні повторного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Однак працівники поліції відмовили ОСОБА_1 у направленні до медичного закладу та проведенні повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після цього працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлено зі змістом складеного протоколу, чеком тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, актом огляду на стан сп`яніння, надано можливість написати пояснення чи зауваження. У протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 власноручно написав зауваження, в яких заперечив факт вживання алкоголю та перебування у стані алкогольного сп`яніння. Однак, не зважаючи на це, працівники поліції все одно не направили ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , він вирушив до КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР для здачі аналізу на вміст алкоголю в крові. У медичному закладі ОСОБА_1 в порядку самозвернення пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. За результатами проведеного дослідження було встановлено, що в крові ОСОБА_1 будь-яких спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив про відсутність у матеріалах справи доказів перебування його за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, вказав на порушення працівниками поліції інструкції з застосування технічних засобів відеофіксації, а також висловив сумнів щодо достовірності показників приладу, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. На додаток до цього, ОСОБА_1 зазначив, що письмові пояснення свідків, які додані до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого не можуть вважатися достовірними доказами.

Таким чином, ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування транспортним засобом, заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, зазначив про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідком недійсність результатів такого огляду, а відповідно вказує на відсутність будь-яких доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що є однією з ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання за клопотанням сторони захисту неодноразово викликалися працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які здійснювали складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: інспектор поліції ОСОБА_2 та інспектор поліції Тира М.В. Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце, у судове засідання працівники поліції не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань від них не надходило.

У судове засідання також неодноразово викликалися свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будучи належним чином повідомленими, у судове засідання свідки не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань від них не надходило.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у здійсненні керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148964 від 12.10.2024 року слідує, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є факт здійснення ним 12.10.2024 року о 14 год. 45 хв. у с. Ровжі Вишгородського району Київської області на вул. Прибережна, буд. 1, керування транспортним засобом марки Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 відомості протоколу про адміністративне правопорушення в частині факту керування транспортним засобом не оспорював. Навпроти ОСОБА_1 підтвердив факт керування автомобілем Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У матеріалах справи наявний DVD-R диск, на якому містяться три файли з відеозаписами: «VID07F-00-0010» тривалістю 05 хв. 00 сек., «VID24F-00-0014» тривалістю 05 хв. 00 сек., «VID25F-00-0015» тривалістю 04 хв. 15 сек.

Вказані відеозаписи зроблені на нагрудну камеру працівника поліції, обставини та події, зафіксовані на відеозаписах, за датою, часом та місцем узгоджуються з тими, що розглядаються в межах даної справи, а в своїй сукупності відеозаписи утворюють логічну, послідовну та хронологічну картину обставин та подій, що є предметом доказування в межах даної справи.

Доводи сторони захисту щодо неточності показників часу нагрудної камери працівника поліції є несуттєвими та не створили перешкод у встановленні належності і достовірності зафіксованих на відеозаписі обставин та подій.

У свою чергу, з відеозапису безпосередньо вбачається, що 12.10.2024 року о 14 год. 40 хв. у с. Ровжі Вишгородського району Київської області працівниками поліції було зупинено автомобіль Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки транспортного засобу було невикористання водієм ременів безпеки. У процесі спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 беззаперечно підтвердив факт керування вказаним автомобілем, зазначивши, що їхав від смітника до магазину, а також підтвердив факт порушення правил використання ременів безпеки. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 жодним чином не заперечував.

Враховуючи, що ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечував, а навпаки його підтвердив, зважаючи, що факт керування автомобілем безпосередньо підтверджується наявними матеріалами справи, то суд вважає доведеним факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом.

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Таким чином суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, зазначивши, що алкоголь у той день він не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. При цьому ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, однак не був згоден з результатами такого огляду. Не зважаючи на його заперечення щодо результатів проведеного огляду на місці зупинки автомобіля, працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували пройти повторний огляд у медичному закладі, до лікарні не направляли, а склали протокол на основі результатів огляду, що був проведений на місці зупинки автомобіля.

При дослідженні відеозапису «VID07F-00-0010» судом встановлено, що після зупинення транспортного засобу працівниками поліції було повідомлено про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. У зв`язку з цим працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому з відеозапису вбачається, що першочергово працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

У подальшому, як вбачається з відеозапису, на запитання ОСОБА_1 щодо можливих його дій працівниками поліції було роз`яснено, що ОСОБА_1 має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або в спеціальному медичному закладі. Крім того, працівниками поліції було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також має наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після цього працівниками поліції було повторно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в спеціальному медичному закладі. ОСОБА_1 зазначив, що згоден пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

Як вбачається з вказаного відеозапису, перед проведенням огляду ОСОБА_1 впевнився у цілісності упакування трубки приладу, засвідчив можливість проведення огляду на стан сп`яніння. Працівниками поліції було проведено контрольний забір повітря, що засвідчив відсутність всередині приладу парів алкоголю. Після цього ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,41 проміле.

На проміжку часу з 04 хв. 21 сек. і до кінця відеозапису «VID07F-00-0010» безпосередньо вбачається, що після оголошення працівником поліції результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 своєю поведінкою виказує здивування щодо результатів проведеного огляду. При цьому працівниками поліції після оголошення результатів проведеного огляду не з`ясовано чи погоджується ОСОБА_1 з показниками приладу, чи не наполягає він на проведенні повторного огляду у медичному закладі. Натомість працівниками поліції одразу оголошується, що на основі результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На цьому моменті вказаний відеозапис завершується, будь-яких інших обставин на ньому не зафіксовано.

У свою чергу, при дослідженні наступного відеозапису «VID24F-00-0014» судом встановлено, що на ньому вже зафіксовано процедуру складання відносно ОСОБА_1 матеріалів справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення з їх змістом. З вказаного відеозапису (проміжок часу з 01 хв. 25 сек. по 01 хв. 40 хв.) вбачається, що при ознайомленні зі змістом чеку тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, та зі змістом актом огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 було висловлено не тільки сумніви щодо показників приладу, за допомогою якого проводився огляд, але і безпосередньо зазначено про свою незгоду з результатами проведеного огляду.

Після цього, як видно з відеозапису, працівники поліції всупереч приписами ст. 266 КУпАП, не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 проти результатів огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, не пропонують ОСОБА_1 пройти повторний огляд на стан сп`яніння у спеціальному медичному закладі, а продовжують складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) містяться заперечення ОСОБА_1 проти результатів огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Акт також містить заперечення ОСОБА_1 щодо факту вживання алкогольних напоїв та перебування у стані алкогольного сп`яніння.

На додаток до цього, з листа КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР № 91 від 24.01.2025 року, що був наданий у відповідь на запит суду № 363/5296/24/2683/2025 від 22.01.2025 року, судом було встановлено, що 12.10.2024 року о 18 год. 10 хв. ОСОБА_1 у порядку самозвернення прибув у відділення експертної медичної допомоги для проведення відбору біологічної рідини на виявлення вмісту спиртів в крові. 15.10.2024 року зразки його крові були доставлені в ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» для проведення відповідного дослідження у зв`язку з відсутністю можливості проводити дослідження вказаного напрямку в лабораторії КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР.

При цьому з журналу реєстрації КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР судом встановлено, що 12.10.2024 року ОСОБА_1 у порядку ст. 266 КУпАП працівниками поліції для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не доставлявся. ОСОБА_1 звернувся до вказаного медичного закладу самостійно.

У свою чергу, з висновку експертного дослідження № 558 від 21.10.2024 року, виданого лікарем судово-медичним експертом токсикологом ДСУ Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, вбачається, що за результатами дослідження зразків крові ОСОБА_1 , що були відібрані в нього 12.10.2024 року при зверненні до КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР, будь-яких спиртів та їх ізомерів в крові не виявлено, що спростовує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння станом на 12.10.2024 року.

Таким чином, за результатами повного і всебічного дослідження відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції, наданих матеріалів справи, судом встановлено, що, починаючи з моменту оголошення результатів огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки автомобіля, і по момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 неодноразово висловлював працівникам поліції заперечення щодо результатів проведеного огляду, сумніви щодо правильності показників приладу, заперечував факт вживання алкоголю та перебування у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому ані перед початком проведення огляду, ані вже після нього працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проведення огляду водіїв на стан сп`яніння та можливість проходження повторного огляду у медичному закладі, не було відреаговано на заперечення ОСОБА_1 щодо результатів проведеного огляду.

Аналіз приписів ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 дає можливість зробити висновок, що законодавством передбачено обов`язок працівників поліції направлення водія на повторний огляд у медичний заклад, якщо водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки автомобіля або якщо водій висловив заперечення проти результатів проведеного огляду. Законодавство не дозволяє працівнику поліції оцінювати заперечення водія щодо результатів проведеного огляду і в залежності від цього визначати необхідність проведення повторного огляду у медичному закладі. Не зважаючи на обґрунтованість та розумність заперечень водія транспортного засобу, сам факт лише їх наявності вказує на обов`язковість направлення особи до медичного закладу для повторного огляду.

Всупереч вищевикладеному працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння та, не зважаючи на чіткі, зрозумілі, неодноразові заперечення ОСОБА_1 щодо результатів огляду на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу, не направлено до медичного закладу для проходження повторного медичного огляду, як і не роз`яснено взагалі наявності такої можливості після проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Після проведення огляду на місці зупинки автомобіля, без попереднього роз`яснення всієї процедури огляду, працівниками поліції оголошено про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ж, як вбачається з самого протоколу (а.с. 1), ОСОБА_1 так само виклав свої заперечення щодо стану алкогольного сп`яніння.

Ані надані суду відеозаписи, ані будь-які інші матеріали справи не вказують на те, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти повторний огляд у медичному закладі у зв`язку з його незгодою з результатами огляду, проведеного на місці зупинки автомобіля.

Особи, що були залучені свідками процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, у судове засідання не з`явилися, не зважаючи на вжиті судом заходи. Натомість з наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 до медичного закладу працівниками поліції не доставлявся, самостійно звернувся до КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР, де в нього було відібрано зразки крові, за результатами лабораторного дослідження яких стан сп`яніння ОСОБА_1 було спростовано.

Таким чином, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу того, що працівниками поліції витримано всіх вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, що дає можливість констатувати факт порушення ними процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має наслідком недійсність результатів такого огляду, що є єдиним законодавчо визначеним способом отримання доказу перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, суд констатує факт порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як наслідок недійсність результатів проведеного огляду, і, як наслідок, відсутність будь-яких інших доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є недоведеним.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас