Справа № 444/4639/24 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М. М.
Провадження № 33/811/18/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Цап О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника Цап О.Р. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 грудня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищезгаданою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладео на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 02.11.2024 року о 14 год. 19 хв. в м. Жовква на вул. Б. Хмельницького, 116, Львівський район, Львівська область, керував автомобілем марки "Ford Focus", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу "Drager Alkotest - 6820" результат тесту №213 від 02.11.2024 становить 0,94%о, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції захисник Цап О.Р. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 грудня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що копію постанови отримано 16.12.2024, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суддя першої інстанції не надала належної оцінки доказам при прийнятті постанови.

Зазначає, що при відтворенні відеозаписів з місця події, здійсненого працівниками поліції, вбачається, що такі не відображають момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Більше того на

долучених відеозаписах взагалі відсутній факт керування автомобілем так як автомобіль стояв припаркованим протягом тривалого часу.

Згідно з поясненням ОСОБА_1 , які були надані працівникам поліції та в суді, він їхав на автомобілі та помітив, що не горить права фара. У зв`язку із цим припаркував своє авто біля заправки та зателефонував до товариша, щоб він купив запобіжник та привіз йому. Після цього, вийшов на заправці та випив пиво. Наголошує, що протягом подальшого часу транспортним засобом ОСОБА_1 не керував і не планував цього робити, оскільки за кермом повинен був їхати його друг. В той час, як ОСОБА_1 сидів у машині, та чекав товариша, під`їхали працівники поліції. Він їм пояснював, що не керував транспортним засобом, однак працівники поліції не взяли до уваги його пояснення.

Вважає, що ОСОБА_1 не може вважатися особою, яка керувала транспортним засобом, адже він не виконував жодних функцій водія і тим паче в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Апелянт наголошує, що факт вчинення адміністративного правопорушення не доведено, оскільки долучені відеозаписи не можуть бути доказами, оскільки неможливо встановити походження такого відеоматеріалу.

Зокрема, на одному із відеозаписів не відображається час та дата проведення запису, що прямо суперечить вимогам законодавства. Вказаний відеозапис відображає момент, коли поліцейський підходить до автомобіля ОСОБА_1 , - через недотримання порядку фіксації, він не може братись до уваги та визнаватись доказом у справі.

Також на усіх відеозаписах відсутні серія та номер спеціального технічного пристрою, відеозапис не є безперервним, ні протокол, ні оскаржувана постанова не містять посилань на технічний засіб, за допомогою якого такий здійснено.

Звертає увагу на те, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, та не зазначено причин зупинки, а в протоколі та в акті огляду, відсутні відомості про свідків, оскільки такі не залучались.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Цап О.Р. у суді апеляційної інстанції не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Захисник Цап О.Р., підтримала подану апеляційну скаргу, просила задоволити.

Заслухавши виступ захисника Цап О.Р., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №164590 від 02.11.2024 (а.с. 3), ОСОБА_1 02.11.2024 о 14:19 год. у м. Жовква на вул. Б. Хмельницького, 116, Львівського району Львівської області керував автомобілем марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу «Drager Alkotest 6820» результат тесту №213 від 02.11.2024 становить 0,94%о, чим порушив п. 2.9 а ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Проба проведеного за допомогою приладу «Drager» огляду показала позитивний результат 0,94 ‰, що також стверджується роздруківкою приладу (а.с. 2).

Також з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . У подальшому працівник поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння запропонував ОСОБА_1 пройти огляд. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,94 ‰. Результати огляду ОСОБА_1 не заперечував. Також на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський роз`яснював ОСОБА_1 право проходження огляду в медичному закладі. Після проходження огляду ОСОБА_1 підписав акт огляду та роздруківку приладу «Драгер», заперечень чи зауважень не висловлював.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не відтворює всіх подій, а саме немає моменту виявлення руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки до матеріалів справи долучено відеозапис, на якому зафіксовано рух транспортного засобу марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , та його зупинку, за кермом якого перебував ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається, що на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб, яким проводився відеозапис, апеляційний суд звертає увагу, що ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не залучили свідків під час огляду, не може бути підставою для скасування постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час огляду ОСОБА_1 інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи. Відтак присутність свідків із врахуванням вимог ст. 266 КУпАП не є обов`язковою із врахуванням того, що здійснювалась фіксація технічними засобами.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити захиснику Цап О.Р. строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Цап О.Р. в інтересах останнього без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк