Провадження № 3/466/200/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працездатного, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП ,-

у с т а н о в и в:

07.12.2024 року, о 12:30 год, у м. Львові по вул. Шевченка, 60, водій ОСОБА_1 керував т/з «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння номер 003032 від 07.12.2024 року. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату та місце розгляду справи належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про особисте вручення поштового відправлення, судової повістки про виклик до суду.

При цьому, положення ст.268 КУпАП не передбачають обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з п. п. а) п. 2.9 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» (далі - Постанова), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Постанови, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши представлені суду докази, враховуючи встановлене при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена. Його дії за ч. 1 ст. 130 кваліфіковано вірно, оскільки він керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, та від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні даного правопорушення стверджується протоколом від 07.12.2024року серії ЕПР №190834, висновком від 07.12.2024 року №003032 про відмову від проходження огляду, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, довідкою від 10.12.2024 року, згідно якої в Інформаційному порталі Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав, 16.09.2020 року, посвідчення водія серії НОМЕР_2 , рапортом працівників поліції, та іншими матеріалами.

При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника та ступінь її вини, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП ,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один ) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 605,60 грн.(шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Є. Зима