ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29340/24

Провадження № 33/820/86/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Федченко Віталія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього, на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 16 жовтня 2024 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Хмельницький по вул. С. Хороброго, при повороті праворуч на вул. Героя України О. Петраківського, в порушення п.п. 13.3 Правил дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат Федченко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову в частині накладення стягнення змінити, наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Постанову вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена із порушенням норм процесуального права.

Посилається на те, що при винесені постанови місцевим судом не в повній мірі враховано особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Поза увагою суду залишилось й те, що ОСОБА_1 визнав свою вину та розкаявся, що свідчить про наявність такої пом`якшуючої обставини як щире каяття.

Крім того, останній є механіком, а тому право керувати транспортними засобами є необхідним для виконання бойових завдань.

З огляду на вказані обставини, апелянт вважає, що наявні підстави для призначення ОСОБА_1 стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Федченка В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши її доводи, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Постанова суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується, тому в цій частині не переглядається.

Що стосується накладеного стягнення, то апеляційний суд виходить з наступного.

За ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається із даної справи ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, а саме: передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ст. 124 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, більш серйозним правопорушенням, з числа вчинених водієм ОСОБА_1 , є правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, з урахуванням наведених вимог, суд правильно наклав стягнення в межах санкції даної статті.

Доводи сторони захисту про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 25 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами є одним із видів адміністративних стягнень, яке може застосовуватись як основне, так і додаткове.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено обов`язкове одночасне застосування штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Таке стягнення для водіїв є безальтернативним.

Натомість, призначення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, лише у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами є прямим порушенням вимог законодавства.

А тому, місцевий суд правильно призначив ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання на те, що право керувати транспортними засобами є необхідним ОСОБА_1 для роботи у військовій частині, а тому позбавлення такого права унеможливить виконання ним обов`язків та бойових завдань, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи із наступного.

Так, із копії службової характеристики начальника групи регламенту та ремонту засобів наземного обладнання в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_2 , доданої захисником до апеляційної скарги, вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 , дійсно, займає посаду механіка групи регламенту та ремонту засобів наземного обладнання і планеру технічно - експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_3 (а.с. 88-89).

Однак, незалежно від вищенаведеного, вказана посада відповідно до вимог закону не є перешкодою для визначення йому стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у тому числі і позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, таке стягнення жодним чином не перешкоджає виконанню ним службових обов`язків та бойових завдань.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про накладення на ОСОБА_1 стягнення із позбавленням права керування транспортним засобом. З таким висновком погоджується апеляційний суд.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її зміни, відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Федченка Віталія Васильовича - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.