Справа № 515/1893/24
Провадження № 3/515/82/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштованого,

за ч.5 ст. 126, ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12 грудня 2024 року близько 22 години 15 хвилин по вул. Степовій, буд.2 в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 12 грудня 2024 року близько 22 години 15 хвилин по вул. Степовій, буд. 2 в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права на керування транспортним засобом, повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді від 23 грудня 2024 року, на підставі ст.36 КУпАП, матеріали адміністративних проваджень № 515/1893/24 (провадження №3/515/2060/24) та №515/1894/24 (провадження № 3/515/2061/24) об`єднані в одне провадження під №515/1893/24 (провадження №3/515/2060/24, перереєстрація на № 3/515/82/25).

Крім того, ОСОБА_1 27 жовтня 2024 року близько 18 години 55 хвилин по вул.Степовій, в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права на керування транспортним засобом, повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді від 23 січня 2025 року, на підставі ст.36 КУпАП, матеріали адміністративних проваджень № 515/1893/24 (провадження №3/515/82/25) та № 515/1784/25 (провадження № 3/515/143/25) об`єднані в одне провадження під №515/1893/24 (провадження № 3/515/82/25).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Клопотань, заяв про відкладення слухання справи до суду не надав, представника до суду не направив. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Адресою проживання особи ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

Верховний Суд не одноразово зазначав, що у тому випадку, якщо судова повістка повертається до суду з причин того, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, а особа вважається повідомленою належним чином. Отже, у разі, якщо судову повістку направлено судом за належною адресою і повернуто поштою, у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, враховуючи те, що у протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться за викликом Татарбунарського районного суду Одеської області, вважаю, що адресат повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, судова повістка повернулась до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

По факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, що мали місце 12 грудня 2024 року

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення, датованими 12 грудня 2024 року серії ААД № 930084, ААД №930083, які підписані ним без зауважень;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 грудня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12 грудня 2024 року, згідно з яким автомобіль доставлено на спеціальний майданчик до м. Арциз;

постановою серії ББА №400041 від 12 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст. 121-3, ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126, ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122 КУпАП, на підтвердження поважності причин зупинки транспортного засобу;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №904341 від 15 червня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, на підтвердження керування останнім транспортним засобом, не маючи права керування;

відеозаписами, збережені на СД диски, на яких зафіксовано факти відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і медичному закладі та керування транспортним засобом, не маючи право на керування такого;

довідкою т.в.о. інспектора адміністративної практики Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Я.Федорової, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відомостями ІПНП «ГСЦ» не отримував посвідчення водія.

Наведені докази у своїй сукупності є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні міри адміністративного стягнення, враховую на характер правопорушень, обставини справи щодо місця, часу правопорушень, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

З метою виховання правопорушника, на запобігання вчиненню нових правопорушень, як ним самим, так і іншими особами, вважаю за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу за відсутності даних про його належність ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

По факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, що мало місце 27 жовтня 2024 року

Відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Причому аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин.

Інші ж обставини, зазначені в ст.247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини. Наприклад: смерті особи - свідоцтвом про смерть; неосудність - психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку - свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо.

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. При цьому, ст.247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити. Встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується."

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Датою вчинення адміністративного правопорушення у протоколі серії ААД № 930002 зазначено 27 жовтня 2024 року. Тобто на день розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 закінчився.

Ураховуючи, що на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, то провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 40-1, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення:

за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00к.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;

за ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 к.), з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статті 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 к.), з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Адміністративний штраф стягнути за наступними реквізитами: Одеська область, отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, , банк отримувача: КазначействоУкраїни (ел.адм.подат.), номер рахунку:UA0015001, код КДБ: 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 к.) за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що мало місце 27 жовтня 2024 року, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови на ім`я Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя В.О. Луцюк