Справа № 214/1061/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку ПП в м. Кривий Ріг Управління ПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаісі, Грузія, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2025 о 18:06 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 33, з явними ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірних покривів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився. Правопорушення вчинене повторно протягом року, відповідно до постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.06.2024 та від 01.10.2024 про притягнення ОСОБА_2 за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, 23.01.2025 о 18:06 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 33, будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, оскільки останній не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, відповідно до постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2024 про притягнення ОСОБА_2 за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.1 «а» ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, його безкарності, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративні правопорушення, надавши оцінку письмовим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серій: ЕПР1 за №228584 від 23.01.2025, ЕПР1 за №228607 від 23.01.2025, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, а саме: 23.01.2025 о 18:06 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 33, з явними ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірних покривів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, крім того, будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, оскільки останній не отримував посвідчення водія відповідної категорії, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 ;

-рапортами інспекторів патрульної поліції, що узгоджуються із протоколами серій: ЕПР1 за №228584 від 23.01.2025, ЕПР1 за №228607 від 23.01.2025;

-направленням від 23.01.2025 на проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження вищезазначеного огляду;

-довідкою ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

-картками обліку адміністративних правопорушень, складених відносно ОСОБА_2 від 23.01.2025;

-відеозаписами, які містять фіксацію обставин, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення серій: ЕПР1 за №228584 від 23.01.2025, ЕПР1 за №228607 від 23.01.2025, зміст яких безпосередньо досліджено судом, на фрагментах яких зафіксовано транспортний засіб марки ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , його категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, ознайомлення ОСОБА_2 з правами та обов`язками передбаченими ст.63 Конституції України;

-копією постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.06.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП;

-копією постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП;

-копією постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірних покривів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, що мало місце 23.01.2025, в розумінні п.п.2, 3 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення у випадку відмови в проходженні огляду, а також, за обставин, що правопорушення вчинене повторно протягом року визначають наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, у зв`язку з допущенням ним порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ст.130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - передбачає адміністративну відповідальність.

Частина 3 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, як особою, яка протягом року неодноразово піддавалася адміністративному стягненню за порушення, передбачені ст.130 КУпАП, а також за інші порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, підтверджується карткою обліку адміністративних правопорушень за даними бази АРМОР, довідкою, складеною інспектором ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, тобто є особою, яка не має права керування транспортними засобами, та копіями постанов Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.06.2024, 01.10.2024 та 18.11.2024, відповідно до яких, на ОСОБА_2 накладено стягнення за ч.5 ст.126 та ч.3 ст.130 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП, у виді штрафів із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та без конфіскації транспортного засобу.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень та не спростовують правомірності дій інспектора ПП, щодо складання протоколів про адмініст ративні правопорушення.

Так, відповідно аналізу вищезазначених доказів по справі, судом встановлено, що під час подій 23.01.2025, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, та в подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, відповідно до встановленого порядку.

Таким чином водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, а отже, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, за ознаками: відмова, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене особою, яка протягом року двічі піддавалася адміністративному стягненню за порушення, передбачені ст.130 КУпАП.

Крім того, під час вивчення матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 будучи особою яка не має права керування транспортними засобами, керував 23.01.2025 о 18:06 год. транспортним засобом ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 33.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктом правопорушення, передбаченого вказаною статтею є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення це формальний склад керування транспортними засобами особами, які не мають права керування цими засобами, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення зокрема передбаченого ч.2 цієї статті - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених: за ч.3 ст.130 КУпАП, за ознаками: відмова, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене особою, яка протягом року двічі піддавалася адміністративному стягненню за порушення, передбачені ст.130 КУпАП; за ч.5 ст.126 КУпАП, за ознаками: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини зазначив, що «…будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі…».

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», як цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її поведінку під час та після вчинення адміністративних правопорушень, ступінь вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, відтак, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення такого транспортного засобу, за наступних підстав.

Санкція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає покарання для водіїв штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, та інших осіб - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія: посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим, відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

З матеріалів справи, а саме довідки інформаційного порталу ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 24.01.2025, вбачається, що ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, тобто не є водієм у розумінні вимог ст.130 КУпАП, оскільки у нього відсутнє посвідчення водія, тому він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП в частині позбавлення його права керування транспортними засобами строком на десять років, оскільки відноситься до категорії інші особи.

При цьому, судом встановлено, що транспортний засіб, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 23.01.2025 о 18:06 год., не перебуває у його приватній власності, а тому не підлягає конфіскації.

Отже, враховуючи особу ОСОБА_2 , який ухилився від явки до суду, його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу, як його здоров`ю та життю, так й інших учасників дорожнього руху, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за допущення інших порушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу марки ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , що не перебуває у його приватній власності, остаточно визначивши адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, ч.5 ст.126, ч.3 ст.130, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

-за ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 ;

-за ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 .

У відповідності до ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_3 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко