Справа № 387/1554/24
Номер провадження по справі 3/387/25/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Солоненко Т. В.

розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з ВП №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме:

- на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 540016 від 22.11.2024 за ст. 122-4 КУпАП. В результаті реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду справі присвоєно єдиний унікальний номер 387/1654/24, номер провадження 3/387/25/25;

- на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №540020 від 22.11.2024 за ст. 124 КУпАП. В результаті реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду справі присвоєно єдиний унікальний номер 387/1556/24, номер провадження 3/387/26/25.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне об`єднати зазначені вище адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП в одне провадження, присвоївши єдиний номер 387/1554/24, номер провадження 3/387/25/25.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №540020 від 22.11.2024, ОСОБА_1 17.11.2024 о 23 годині 30 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 в м. Помічній по пров. Гайдамацькому та не зреагувавши на зміну дорожньої обстановки допустив зіткнення з парканом домоволодіння ОСОБА_2 , чим завдав останній матеріальних збитків та пошкодив тарнспортний засіб, чим порушив п.2.3. "б" ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №540016 від 22.11.2024, ОСОБА_1 17.11.2024 о 23 годині 30 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 в м. Помічній по пров. Гайдамацькому після вчинення дорожньо-трансопртної пригоди не вжив заходів по залишенню транспортного засобу на місці події, чим порушив п. 2.10 "а" ПДР України.

У судові засідання, призначені на 13.01.2025 та 12.02.2025 ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Водночас відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом вживались заходи задля забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засідання шляхом надсилання судових повісток на адресу місцезнаходження ОСОБА_1 та шляхом складання телефонограми. Проте, судові повістки повернуті до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресата, телефонограму ОСОБА_1 не прийняв.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справи про адміністративні правопорушення у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Згідно з ст.8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Приписами п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 "б" для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 2.10 "а" ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Як вбачається з матеріалів справ про адміністративні правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія ОСОБА_1 серії ААД №540016 від 22.11.2024;

- протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія ОСОБА_1 серії ААД № 540020 від 22.11.2024;

- схеми місця ДТП, яка сталася 17.11.2024 о 23 год. 30 хв.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.11.2024, відповідно до яких 18.11.2024 близько 10 год. вона виявила пошкоджений паркан із коричневого профнастилу. При подальшому огляді на паркані було виявлено залишки фарби ймовірно транспортного засобу синього кольору та під парканом залишки скла фар від автомобіля ВАЗ. З даного приводу їй завдано матеріальних збитків та суму близько двох тисяч гривень;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.11.2024, за змістом яких, 17.11.2024 близько 23:30 він, не маючи права керування транспортними засобами, взяв автомобіль марки ВАЗ 2101 днз НОМЕР_2 синього кольору та поїхав у власних справах. Рухаючись по пров. Гайдамацькому в м. Помічна Новоукраїнського району він не впорався з керувванням вказаного транспортного засобу в результаті чого допустив зіткнення з парканом, за наслідком чого було пошкоджено паркан та автомобіль. В подальшому він залишив місце пригоди та повернувся до свого місця проживання;

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.11.2024.

Докази, які містяться в матеріалах справи, суд приймає до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують послідовність та хронологію подій, які відбувались 17.11.2024 за участі ОСОБА_1 , а також підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 540020 від 22.11.2024 та серії ААД №540016 від 22.11.2024 суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст. 124 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи встановлені обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, суспільну небезпеку та характер скоєних правопорушень, особу правопорушника, суд доходить висновку, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне правопорушення із числа вчинених у виді штрафу.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33-35, 36, 40-1, 122-4, 124, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП об`єднати справи про адміністративні правопорушення за №387/1554/24 провадження №3/387/25/25 та №387/1556/24 провадження №3/387/26/25 в одне провадження та присвоїти їм єдиний номер №387/1554/24 провадження №3/387/25/25.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за розгляд справи про адміністративне правопорушення: (отримувач коштів: ГУК у місті Києві/місто Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у відповідності до ст.ст. 307, 308 КУпАП , штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО