Справа № 331/7046/24
Провадження № 3/331/105/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАВ №003590 від 25.11.2024 року, що надійшов з відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, фізична особа-підприємець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення

Відповідно до опису правопорушення у проколі серії ВАВ №003590 від 25.11.2024 18.11.2024 року приблизно о 17-00 годин за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 6 в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав, висловлювався нецензурною лайкою, вдарив головою в ніс, чим завдав психологічної та фізичної шкоди здоров`ю.

Позиції учасників справи про адміністративне правопорушення

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав. Вказав, що він, перебував в кав`ярні, де здійснює свою господарську діяльність, чекав дружину, якій повинен був передати їх спільну дитину. Із колишньою дружиною вони мають домовленість щодо перебування дитини у кожного із батьків у певні дні. Коли ОСОБА_2 приїхала, вони почали спілкуватися, і вона повідомила про те, що бажає забрати дитину та поїхати до іншого міста у зв`язку із небезпекою авіа ударів і близькістю лінії фронту. ОСОБА_1 сказав, що заперечує, після чого розпочалася сварка. Закінчилось все тим, що ОСОБА_2 забрала дитину та поїхала. Перед цим ОСОБА_2 викликала поліцію. Також вказав, що під час початку конфлікту була присутня його матір із сином, але вони вийшла із кав`ярні, коли розпочалася сварка. Заперечив нанесення ударів потерпілій. Також підтвердив, що 18.11.2024 він звернувся до органу опіки для вирішення питання щодо місця проживання спільної дитини.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона приїхала у кав`ярню її колишнього чоловіка, щоб забрати спільного сина. Під час спілкування із чоловіком ОСОБА_2 знову підняла питання, щодо виїзду її разом із сином в інше місто, задля безпеки. Намагалась роз`яснити ОСОБА_1 , що причиною відїзду є саме безпека дитини, вона буде вчиняти усі залежні від неї дії, для того щоб він продовжував спілкування з сином, однак він був проти. Почалась суперечка, ОСОБА_1 взяв ОСОБА_2 за шию, почав ображати нецензурними словами, виганяти з кав`ярні. Для захисту себе ОСОБА_2 також взяла його за шию, після чого ОСОБА_1 вдарив її в ніс головою, в результаті чого вона відлетіла убік. ОСОБА_1 підійшов та вдарив ногою в ногу, почав штовхати, забрав мобільний телефон, щоб вона не викликала поліцію. Після того, як мобільний телефон ОСОБА_2 змогла забрати, вона відразу зателефонувала до поліції, та вийшла на вулицю чекати приїзду поліції. Під час конфлікту дитина перебувала разом із ними у приміщенні кафе, він почав плакати, перелякався, після чого бабуся, мати ОСОБА_1 , забрала дитину та вийшла з приміщення. Потерпіла доповнила, що під час сутички ОСОБА_3 намагалась зупинити сина. Також зазначила, що ОСОБА_1 погрожував зробити її інвалідом, позбавити батьківських прав. Позбавити її батьківських прав також погрожувала і ОСОБА_3 у присутності співробітників поліції. Під час складання матеріалів працівники поліції провели анкетування ОСОБА_2 та виписали заборонний припис. Після 18.11.2024 до ОСОБА_2 дзвонили працівники органу опіки та піклування та повідомляли, що вона порушує права батька стосовно дитини, однак ОСОБА_2 вказала, що наразі вона боїться ОСОБА_1 та боїться залишати сина із ним. У зв`язку із подіями, вона залишила своє місце проживання, переховується від колишнього чоловіка, також боялася приходити у судове засідання, та бере участь через систему ВКЗ. Після випадку домашнього насильства ОСОБА_1 не цікавився дитиною, матеріально перестав забезпечувати.

У заключній промові адвокат, який представляє інтереси ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просив закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обґрунтовуючи свою позицію, адвокат зазначив, що згідно рапорту поліцейських, ними були виявлені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та встановлено між ними стався взаємний конфлікт, під час якого вони штовхались та ображали один одного. У зв`язку із чим були складені два ТЗПсК як на ОСОБА_2 , так і на ОСОБА_1 .. У наступному рапорті є посилання на само звернення ОСОБА_2 до 9-ї міської лікарні з приводу забою носу, а саме те, що в кав`ярні її вдарив чоловік. Згідно довідки з КНП «Міська лікарня №9» ЗМР від 18.11.2024 було встановлено, що зовнішня піраміда носу не деформована, виділень на момент огляду не виявлено. Таким чином на думку адвоката, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а саме завдання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, докази наявності ушкоджень у потерпілої не здобуто, що також підтвердили свідки у судовому засіданні. Окрім того, адвокатом звернено увагу на те, що протокол відносно ОСОБА_1 складено 25.11.2024, із порушенням термінів, встановлених КУпАП, хоча події стались 18.11.2024.

Адвокат Неткал О.О., що здійснює захист ОСОБА_2 у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вказав, що матеріалами справи підтверджено наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства. Як наслідок протиправних дій останнього, ОСОБА_2 почала побоюватись за свою безпеку та сина безпеку, в неї з`явилась емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що може свідчити про завдання психологічної шкоди її здоров`ю.

Пояснення свідків

У судовому засіданні за клопотанням сторін були допитані свідки.

Так ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , капітан поліції, старший інспектор сектору протидії домашньому насильству ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повідомила, що прибувши на місце виклику, вони побачили жінку, яка чекала їх біля дороги, недалеко від кав`ярні. Підійшовши до жінки, остання повідомила, що в неї із чоловіком була усна домовленість щодо піклування стосовно їх спільного малолітнього сина. Вона приїхала забрати дитину в обумовлений час, після чого чоловік відмовився віддавати дитину. Із чоловіком у неї стався конфлікт, під час якого вони один одного штовхали та ображали. Було прийнято рішення розвести учасників у різні приміщення, адже коли подружжя перебувало в одному приміщенні в них починалась сварка. ОСОБА_5 опитувала ОСОБА_2 та в цей час із ними перебувала матір ОСОБА_1 із онуком, яка погрожувала та ображала ОСОБА_2 , казала, що та погано піклується про дитину, вказувала, що позбавить ОСОБА_2 батьківських прав. Працівниками поліції було прийнято рішення скласти два термінових заборонних приписи. Свідок підтвердила, що помітила на обличчі ОСОБА_2 збільшений, набрякший ніс, та сукровиця виділялася із носу. ОСОБА_2 повідомила, що ушкодження вона отримала під час штовханини із ОСОБА_1 , однак в деталі не вдавалась. Після чого ОСОБА_2 забрала дитину та поїхала.

Опитана у судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживає за адресою АДРЕСА_3 ) повідомила, що а ОСОБА_2 , приїхала за її онуком, як було попередньо домовлено. Прийшовши до кав`ярні, ОСОБА_2 повідомила про свій намір забрати дитину та поїхати на Захід країни, через масовані обстріли, ОСОБА_1 заперечив,та звернув увагу на те, що ситуація у місті стабільна. З цього приводу між подружжям розпочалася сварка, після чого ОСОБА_3 вийшла з приміщення із дитиною на подвір`я, щоб він не злякався та перебувала там приблизно 2-3 хвилини, звуків бійки чи штовханини вона не чула. Також заперечила наявність будь-яких тілесних ушкоджень на ОСОБА_2 після того як вона вийшла на вулицю. Свідок намагалась відмовити ОСОБА_2 забирати онука в той день через її емоційну нестабільність та стурбованість, ОСОБА_2 їй не відповіла, відійшла від неї та хвилин 10 розмовляла по телефону. Потім, підійшла та повідомила, що викликала поліцію. Також ОСОБА_3 заперечила що погрожувала та ображала ОСОБА_2 18.11.2024. На уточнюючі питання зазначила, що вважає ОСОБА_2 поганою матір`ю, яка не вміє піклуватися про дитину, підходи до виховання дитини є неправильними.

Досліджені докази

-протокол про адміністративне правопорушення від 25.11.2024 року серії ВАВ №003590, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення відносно ОСОБА_2 домашнього насильства фізичного та психічного характеру, що призвело на завдання психічної та фізичної шкоди потерпілій, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

-копія електронного рапорту помічника чергового відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Чабаненка А.І., відповідно до якого зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 18.11.2024 о 15-24 за адресою АДРЕСА_4 ОСОБА_2 повідомила, що на вулиці побив чоловік, не віддає дитину. По приїзду екіпажу було виявлено ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , які повідомили, що в них стався взаємний конфлікт, в ході якого обидва ображали один одного грубою нецензурною лайкою, принижували людську гідність, погрожували та штовхались;

-рапорт помічника чергового відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Чабаненка А.І., відповідно до якого надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.11.2024 о 18-03 звернулась ОСОБА_2 , до 9-ї міської лікарні з приводу того, що за адресою АДРЕСА_4 чоловік вдарив у кав`ярні;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 просила притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який 18.11.2024 знаходячись за адресою АДРЕСА_4 в кав`ярні вчинив відносно неї фізичне насильство, а саме по обличчю і правій нозі;

-виписка з КНП «Міська лікарня №9» ЗМР Дніпровського району, діагноз: у ОСОБА_2 , станом на 18.11.2024: забій м`яких тканин носу. Зовнішня піраміда носу не деформована, слизова помірно гіперемована, помірно набрякла за рахунок нижніх носових раковин. Носова переділка по середній лінії. Виділень на момент огляду не виявлено. Дихання через ніс затруднене;

-терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 18.11.2024 серії АА №413846, відповідно до якого старшим інспектором СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Сулатановою А.Г. було встановлено відносно ОСОБА_1 заборону на 5 діб з 18.11.2024 по 23.11.2024 в будь-який спосіб контактувати з потерпілою;

-терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 18.11.2024 серії АА №413855, відповідно до якого старшим інспектором СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Містюк Є.В. було встановлено відносно ОСОБА_2 заборону на 5 діб з 18.11.2024 по 23.11.2024 в будь-який спосіб контактувати з потерпілим;

-копія рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2024 ( справа №334/8027/24), відповідно до якого шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано;

-свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), відповідно до якого батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

-відповідь т.в.о. начальника ЗРУП ГУНП в Запорізькій області В. Стовби від 16.01.2025, що відеозапис за подіями від 18.11.2024 із технічних причин не надається можливим, через те, що відеозаписи з портативних боді камер зберігається протягом 30 діб.

Мотиви суду

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

П. 17 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачає, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, яка включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Учасник провадження не заперечували, що вони є колишнім подружжям, а тому ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173-2 КуПАП.

Матеріалами справи встановлено, що потерпіла ОСОБА_2 отримала забій м`яких тканин носа. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідок ОСОБА_3 не вказували на те, що потерпіла мала якісь ушкодження, коли прийшла за дитиною. Натомість свідок ОСОБА_5 вказала, що коли поліція прибула за викликом на місце події, вона побачила, що ніс потерпілої був розпухлий, і з нього були виділення. Отже, збій носа потерпіла могла отримати лише під час перебування із потерпілим в одному приміщенні. Тому, суд вважає покази потерпілої щодо нанесення їй тілесних ушкоджень чоловіком, такими щодо узгоджуються із іншими матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_3 вказала, що не перебувала у одному приміщенні із подружжям. Також, суд вважає, що показами свідка ОСОБА_5 підтверджене упереджене ставлення свідка ОСОБА_3 , до потерпілої, яка у присутності поліцейської вказувала на необхідність позбавити ОСОБА_2 батьківських прав. Крім того, сама ОСОБА_3 під час пояснень у судовому засіданні підтвердила, що вважає потерпілу поганою матір`ю, яка не має виховувати дітей. З огляду на вказані обставини, суд критично ставиться до пояснень цього свідка.

Розглядаючи пояснення сторони захисту про відсутність тілесних ушкоджень у потерпілої, що виключає висновок щодо застосування фізичного насильства, суд зазначає наступне. Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення фізичного насильства, що не обмежується спричиненням тілесних ушкоджень (за наявності відповідного висновку експерта). Факт застосування фізичного насильства підтверджений довідкою лікаря, у якій констатовані ушкодження м`яких тканин носу.

Також, конфлікт (лат. conflictus зіткнення, сутичка) зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Поясненнями учасників встановлено, що вони дійсно, мали суперечку щодо спільної опіки над дитиною, однак, використовуючи перевагу у фізичній силі, ОСОБА_1 почав застосувати домашнє психологічне домашнє насильство ображаючи дружину, та погрожуючи зробити її інвалідом та забрати дитину. Не зупиняючись на цьому, завдав їй тілесних ушкоджень, тобто вчинив домашнє насильство.

Нерівна фізична учасників, перебування у момент подій на території (володінні) кривдника, свідчить про нерівність учасників.

Також, із пояснень потерпілої встановлено, що зараз вона вимушена переховуватись, оскільки побоюється за свою безпеку та безпеку дітей.

Крім того, той факт, що поліцейські які прибули на виклик не склали протокол на ОСОБА_1 , а винесли термінові заборонні приписи обом із подружжя не свідчить про відсутність застосування до потерпілої домашнього насильства. Невірна оцінка поліцейськими обставин події, не може свідчити про те, що такої події не було.

Щодо недотримання троку складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 254 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Дійсно. Ст. 254 КУпАП містить вимоги щодо складання протоколу протягом 24 годин після події. Однак, нормами ст. 256 КУпАП передбачені вимоги до складання протоколу, які можливо забезпечити лише за присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такі вимоги випливають із дотримання права на захист, гарантованого Конституцією України ат ст. 6 ЄКПЛ. Оскільки протокол складений за участі ОСОБА_1 , за присутності адвоката, договір із яким укладений у день складання протоколу, суд вважає, що задля дотримання права на захист особи, складання протоколу було від терміновано. Таке порушення процедури не тягне за собою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника, суд керується серед іншого і висновками Європейського суду з прав людини, висловленими щодо особливого характеру заходів, які повинні вживатися для боротьби із домашнім насильством та захисту жертв такого насильства, що висловлені у рішеннях «Володіна проти Росії», «Левчук проти України» та «Бутуруга проти Румунії»

Враховуючи особу правопорушника, обставини скоєння адміністративного правопорушення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір.

При вищевикладеному, керуючись ст.ст.27, 34, 35, 173-2, 283,284 КУпАП, -, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 (сто сімдесят) гривень.

Реквізити для оплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA0008479; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»)

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц