Справа №592/5458/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Корольова Г. Ю.
Номер провадження 33/816/255/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Стеценка В.М. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 28 березня 2024 року близько 00 год. 30 хв. в м. Суми с. Верхнє Піщане вул. Парнянська, поблизу будинку 2, керувала транспортним засобом «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, а також в медичному закладі охорони здоров`я, відмовилася в законному порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Стеценко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що з долучених та досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що працівниками поліції не було оголошено ознаки сп`яніння виявлені в ОСОБА_1 , тим самим не обґрунтували підстави для проходження останній огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, з використанням спеціального технічного засобу, а в разі не згоди пройти освідування в медичному закладі.

Також, апелянт звертає увагу на те, що акт медичного огляду був складений фактично відразу, після того, як ОСОБА_1 зайшла з працівниками поліції до кабінету лікаря, де її оглянули, засвідчили особу, виміряли артеріальний тиск та здійснили медичний огляд.

Так, під час медичного огляду ОСОБА_1 , лікарем в акті зазначено про те, що запах алкоголю з порожнини рота в останній не відчувається, проте не зважаючи на це, працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено протилежне.

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський повністю проігнорував висновки огляду лікаря та зазначив неіснуючі ознаки алкогольного сп`яніння.

Отже, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновок щодо результату медичного огляду особи на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог Інструкції, вважається недійсним.

У судове засідання призначене на 14 год. 30 хв. 31 січня 2025 року, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Стеценко В.М. будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, направлений на електронну пошту, до апеляційного суду не з`явився. Клопотань про відкладення судового розгляду, від апелянта не надходило.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Стеценко В.М. знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває подана ним апеляційна скарга, в судове засіданні не з`явився, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт не бажає приймати участь в апеляційному перегляді даної справи.

Враховуючи вище зазначене та принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення апеляційного розгляду та вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Стеценком В.М. апеляційної скарги на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2024 року, у відсутність апелянта, і в даному випадку права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, не є порушеним.

Тому, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 28 березня 2024 року серії ААД № 746816;

- висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 305 від 28 березня 2024 року, яким підтверджено відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510»;

- відеозапису із нагрудної камери працівників поліції, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозапису записаного на нагрудну камеру працівника поліції, вбачається, як 28 березня 2024 року близько 00 год. 30 хв. поблизу будинку № 2 по вул. Парнянська в с. Верхнє Піщане м. Суми, працівниками поліції в районі блок-посту був зупинений автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Під час встановлення особу водія, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність в ній ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального засобу або проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, на що остання погодилася проїхати до медичного закладу.

Прибувши до закладу охорони здоров`я, на пропозицію лікаря пройти у встановленому поряду огляд на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі з використанням спеціального технічного засобу та здачі зразків біологічного середовища (сечі), ОСОБА_1 категорично відмовилася, пояснивши, що бажає здати лише зразки крові.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було вірно розцінена поведінка ОСОБА_1 , як не бажання проходити відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останню було повідомлено про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно неї протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.

Тобто, долучений відеозапис містить інформацію щодо факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що остання відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильними.

Щодо доводів апелянта про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року. За змістом цих нормативних документів, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення у неї передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, у доданих до нього матеріалах а також, всупереч протилежним доводам апелянта, оголошено їх перелік безпосередньо водієві.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР України проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Також із долученого відеозапису вбачається, що працівники поліції декілька раз пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, проте остання не надавала конкретної відповіді, вела себе некоректно по відношенню до працівників поліції, які виконували свої службові обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доводи апелянта про те, що акт медичного огляду був складений через три хвилини після того, як ОСОБА_1 зайшла до кабінету лікаря, не спростовує наявність в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки після роз`яснення їй лікарем порядку проходження медичного огляду та необхідність здати зразки біологічного середовища (сечі), ОСОБА_1 категорично відмовилася проходити медичний огляд, що було засвідчено лікарем у медичному висновку № 305 від 28 березня 2024 року.

Також посилання апелянта на те, що лікарем не було встановлено в ОСОБА_1 такого ознаку алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки останній інкриміновано порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, а не п. 2.9 (а) цих Правил, які не є тотожними.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Стеценка В.М., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Стеценка В.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.