П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Швець М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участі секретаря судового засідання ОСОБА_1 , адвоката Мар`яш Л. В., матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
25 грудня 2024 року до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності згідно з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Для захисту своїх інтересів ОСОБА_2 залучив юридичну компанію, з якою підписав Договір про надання правничої допомоги.
27 грудня 2024 року захисник ОСОБА_2 адвокат Турчак М. В. подала заяву про відвід судді Швець М. В. у цій справі. Постановою іншого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.12.2024 у задоволенні відводу було відмовлено за безпідставністю.
21 січня 2025 року захисник ОСОБА_2 адвокат Турчак М. подала через електронний суд Клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення. 22 січня 2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання шляхом винесення окремої Постанови.
ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи.
В судових засіданнях 07.02.2025, 10.02.2025 та 14.02.2025 інтереси ОСОБА_2 представляла захисник адвокат Мар`яш Л. В. в режимі ВКЗ. В судовому засіданні 07 лютого 2025 року вона заявила клопотання:
- про залучення прокурора до участі в справі про адміністративне правопорушення; у задоволенні цього клопотання суд відмовив шляхом винесення окремої постанови;
- про повне дослідження матеріалів справи у судовому засіданні, яке було задоволено судом (без винесення окремої постанови);
- про долучення доказів пояснень самого ОСОБА_2 ; суд вирішив долучити пояснення до матеріалів справи (без винесення окремої постанови).
Адвокат також пояснила суду, що ознак наркотичного сп`яніння, про які йдеться у протоколі, складеному поліцією, у ОСОБА_2 не вбачається: звужені зіниці, що не реагують на світло, не зафіксовані на відео. Виражене тремтіння пальців рук пояснюється наявністю у ОСОБА_2 контузії та втомою. Неприродна блідість також пояснюється втомою, а не сп`янінням, оскільки на час його зупинення поліцейськими він прямував, щоб відпочити після тривалого чергування (не спав більше доби).
10 лютого 2025 року адвокат Мар`яш Л. В. заявила клопотання про:
- визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимим доказами;
- про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації;
- про закриття провадження у справі.
В судовому засіданні 14.02.2025 вона повністю підтримала зазначені клопотання.
У письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, сам ОСОБА_2 пояснив таке. Викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності, і сам протокол складений щодо нього неправомірно. Перебуваючи на службі у в/ч НОМЕР_1 , він отримав дозвіл поїхати додому на один день. 06.12.2024 близько 3:00 год він після чергування їхав додому, не доїхавши 200 м до свого будинку, був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з поліцейськими пояснив, що лікарські препарати не вживає, наркотичних речовин теж. Пояснив, що отримав контузію, тому у нього часто буває тремтіння пальців рук, а забарвлення шкірних покривів не змінено. Намагався пояснити, що після чергування вже добу не спав, крім того, дуже втомився в дорозі і виглядає втомленим, а не «під наркотиками». Через це, а також через необхідність наступного дня повертатися до військової частини не мав жодних фізичних сил їхати до медичного закладу, а тому відмовився від проходження огляд на стан сп`яніння. Звернув увагу суду на те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. Наголосив, що поліцейські грубо та необґрунтовано вимагали від нього пройти огляд, хоча у нього не було жодних ознак сп`яніння. Вважає такі дії працівників поліції незрозумілими, упередженими та протиправними, через що складений протокол разом з матеріалами не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі слід закрити.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 .
Це узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Позиція сторони захисту.
Захисник просила закрити провадження у справі, посилаючись на таке:
- у ОСОБА_2 не було ознак сп`яніння, тому поліцейські не мали права направляти його на огляд на такий стан;
- поліцейські порушили процедуру направлення на огляд (вимоги ст. 266 КУпАП), оскільки у направленні, що пропонувалося ОСОБА_2 , зазначено медичний заклад, який не існує (діяльність припинена у 2019 році);
- поліцейські порушили процедуру направлення на огляд ОСОБА_2 як військовослужбовця, оскільки таке направлення мало відбуватися згідно зі ст. 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженою Постановою КМУ № 32 від 12.01.2024 (із залученням військової служби правопорядку тощо).
Захисник також просила визнати відеоматеріали неналежними та недопустимими доказами, посилаючись на те, що у протоколі зафіксовано, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом о 03:16 год, однак згідно з відеозаписом спілкування з поліцейськими почалося о 02:51 год, а о 03:16 год вже складали протокол. Отже, є сумнів щодо точності встановлених на відеореєстраторі дати та часу; відеозапис не відображає час керування ТЗ, зазначений в протоколі, відповідно, порушено п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
У клопотанні про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації захисник просила, у разі визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік. В обґрунтування клопотання послалася на таке:
- ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та є чинним військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на посаді механіка водія; позбавлення його права керування транспортним засобом на один рік фактично паралізує не тільки його особисту військову службу, але й решти військовослужбовців, оскільки без права керування транспортним засобом він буде позбавлений можливості виконувати свої безпосередні військові службові обов`язки та конституційний обов`язок із захисту Батьківщини згідно з вимогами ст. 65 Конституції України;
- покарання у вигляді істотного штрафу у розмірі 17 000 грн буде очевидно достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним інших адміністративних правопорушень;
- покарання має бути індивідуалізованим; послалася на Рішення Конституційного Суд уУкраїни від 15.06.2022 р. № 4-р(II)/2022, від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004 та практику апеляційних судів та судів першої інстанції.
Досліджені судом матеріали та встановлені факти.
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 06.12.2024 року на ім`я ОСОБА_2 (а. с. 2), в якому зафіксовано, що огляд не проводився.
Рапорт поліцейського Гонти І. (а. с. 3), який відтворює зміст протоколу та зазначено, що було складено протокол, вилучено посвідчення водія і видано тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ серії НОМЕР_2 ; роз`яснено ОСОБА_2 ст. 63 КУ, 268 КУпАП, доведена явка в суд; від керування ТЗ відсторонений.
Довідка про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії А, В, С1, С (а. с. 4).
Відеозаписи на диску (10 файлів). На відеозаписах з відеореєстратора та БК зафіксовано таке. 06.12.2024 о 02:51 год зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 (clip-1 з БК 475132, clip-6 з БК 475135). На запитання поліцейських, куди він прямує, він повідомив, що їде додому з роботи на Суми через Батурин, з Веселої Балки. Уточнив, що він військовий. На запитання поліцейської «а зараз куди прямуєте?» відповів, що додому (02:51-02:52 год. на clip-1 з БК 475132; clip-6 з БК 475135). На уточнююче запитання поліцейського «тут Ви де проживаєте?» відповів, що не може сказати цю інформацію (03:00 год на clip-6 з БК 475135); адреса реєстрації: Житомирська область, м. Овруч. На зауваження поліцейського про те, що в нього тремтіння пальців рук, він відповів, що вони тремтять тому, що його застали зненацька, на запитання поліцейського, чи були контузії, відповів «так, я учасник бойових дій» (02:55 на clip-1 з БК 475132; clip-6 з БК 475135). Поліцейська двічі перевіряла ознаку звужених зіниць, що не реагують на світло, на прохання самого ОСОБА_2 , і кожного разу констатувала її наявність (02:55, 02:58-02:59 на clip-1 з БК 475132;). Потім він просить відпустити його у будинок поруч (02:56 на clip-1 з БК 475132). О 02:56 год поліцейська пропонує йому проїхати до медичного закладу, на що він просить відпустити його «ось в цей будинок; мене чекає дівчина» (02:57). Повідомляє, що був на чергуванні, спав десь добу тому, цю ніч ще не спав. О 02:58 год він запитує про наслідки відмови від проходження медогляду, та поліцейська роз`яснює йому їх. Запитує про те, чи багато часу це займе, чи зможе він попасти додому. О 02:59 ОСОБА_2 чітко відмовляється від проходження огляду в медзакладі, пославшись на те, що хоче відпочити, наслідки розуміє (clip-1 з БК 475132). Відеозаписи з БК закінчуються о 03:49 год. Рух автомобіля зафіксовано на clip-0 відеореєстратора, на якому виставлений час - 03:16 год.
Картка обліку адміністративного правопорушення (а. с. 6), яка стосується обліку правопорушення за фактом від 06.12.2024, який розглядається у цій справі.
Військовий квиток (копія) ОСОБА_2 (а. с. 23- 24, 40-43), відповідно до якого він з 21.01.2021 служить у в/ч НОМЕР_1 як механік водій.
Застосовне право та оцінка суду.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таке правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому за п. 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість.
Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (зараз неактуальна, але діє зазначена вище від 09.11.2015 № 1452/735). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи доводи захисника про визнання відеоматеріалів, долучених до протоколу, неналежними та недопустимими доказами, суддя дійшла висновку про те, що clip-0 з відеореєстратора, на якому виставлений час - 03:16 год, є неналежним доказом. В цій частині суддя погоджується із доводами захисника про порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Однак проти обставини руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та зупинки його на вимогу поліцейських не заперечував сам ОСОБА_2 та його захисники; це також підтверджують відеозаписи з бодікамер поліцейських, які починаються о 02:51 год і тривають безперевно до 03:49 год. Тобто інші відеозаписи (з БК поліцейських) дозволяють виснувати, що зупинка поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_2 відбулася о 02:51 год. Неточність зазначення часу події (03:16 год замість 02:51 год) у протоколі не впливає на оцінку суддею протоколу та відеозаписів з БК (clip-1 - clip-10) як належних та допустимих доказів. Разом в сукупності вони дають змогу визначити час події та ключових моментів (зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , встановлення ознак сп`яніння, пропозицією пройти огляд, відмови від медогляду).
Отже, суддя дійшла висновку, що склад правопорушення є, і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення (описаний вище у цій постанові);
- відеозаписом, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею.
Зокрема, відеозаписи з БК поліцейських підтверджують встановлення поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння (поліцейська на прохання ОСОБА_2 двічі перевірила ознаку відсутності реакції зіниць на світло та переконалася в її наявності, описано вище в цій постанові) та відмови його від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (02:59 год).
На відеозаписах також зафіксовано суперечливі пояснення ОСОБА_2 щодо того, куди і звідки він прямує: з роботи, потім з чергування як військового; їде додому на Суми через Батурин, з Веселої Балки; о 02:51 год; потім виявляється, що він збирається десь поруч додому до своєї дівчини, куди саме повідомити не може о 03:00 год). В сукупності з твердженнями ОСОБА_2 у письмових поясненнях про необхідність наступного дня повертатися до військової частини пояснення на відео виглядають непослідовними та непереконливими.
Пояснення ОСОБА_2 та його захисника щодо перебування на чергуванні як військового перед зупинкою поліцейськими суддя оцінює критично, тому що вони не підтверджені доказами. Так само не підтверджені жодними доказами доводи про тремтіння пальців рук внаслідок контузії (водночас наявність цієї ознаки не заперечена ні самим ОСОБА_2 , ні його захисником).
Суддя відхиляє аргумент захисника про те, що у ОСОБА_2 не було ознак сп`яніння, тому поліцейські не мали права направляти його на огляд на такий стан. Принаймні одну ознаку (тремтіння пальців рук) ОСОБА_2 не заперечив, а пояснення такої ознаки контузією не підтверджені доказами.
Суддя також відхиляє аргумент захисника про те, що поліцейські порушили процедуру направлення на огляд (вимоги ст. 266 КУпАП), оскільки у направленні, що пропонувалося ОСОБА_2 , зазначено медичний заклад, який не існує (діяльність припинена у 2019 році). Враховуючи те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду з іншої підстави (небажання витрачати час та бажання відпочити), ця обставина не має істотного значення: направлення йому не вручалося та він не вчинив жодних дій для проходження медогляду).
Суддя відхиляє аргумент захисника про те, що поліцейські порушили процедуру направлення на огляд ОСОБА_2 як військовослужбовця, оскільки таке направлення мало відбуватися згідно зі ст. 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженою Постановою КМУ № 32 від 12.01.2024 (із залученням військової служби правопорядку тощо). Статтею 266-1 КУпАП та зазначеним Порядком (п. 3) передбачено правила огляду (із залученням ВСП тощо), якщо військовослужбовці виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин. Як повідомив сам ОСОБА_2 , він не виконував на час зупинки його поліцейськими обов`язки військової служби (та не перебував на території військової частини).
Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Щодо призначення покарання.
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Посилання захисника щодо можливості призначення покарання з огляду на необхідність індивідуалізації покарання з урахуванням рішень Коституційного Суду України від 15.06.2022 р. № 4-р(II)/2022, від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004 суддя оцінює як слушні. Про це говорить і ст. 33 КУпАП.
Однак доводи захисника про те, що позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортним засобом паралізує не тільки його особисту військову службу, але й решти військовослужбовців, суддя відхиляє як такі, що ґрунтуються на припущеннях і не підтверджені доказами.
Оцінюючи можливість призначення покарання ОСОБА_2 без позбавлення права керування, суддя дійшла таких висновків. У цій справі ознаки сп`яніння, встановлені поліцейськими не свавілля. І суддя не погоджується з аргументом захисника про те, що відео свідчить, що поліцейські намагалися знайти причини для складення протоколу без наявності реальних підстав. Ознака тремтіння пальців рук ОСОБА_2 не була спростована в ході судового розгляду сторона захисту не надала жодних документів, які би свідчили про наявність контузії чи інших поранень та причинно-наслідковий зв`язок у вигляді тремтіння. Ознака нереагування зіниць ОСОБА_2 на світло перевірялася поліцейською двічі (як вже було зазначено), і вона переконувалася в її наявності. Суспільна небезпечність ситуації відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності ознак такого сп`яніння, встановленими уповноваженими особами (поліцейськими) висока. Причина відмови, заявлена ОСОБА_2 втома і бажання відпочити після чергування, жодними доказами не підтверджена. На питання ОСОБА_2 про те, скільки часу займе огляд, поліцейські відповіли, що 30-40 хвилин. Спілкування з ним та оформлення протоколу тривало майже годину (відео триває протягом 02:51 03:49 год). Отже, за часом це співмірні процедури. Тому суддя оцінює причину відмови від проходження огляду як неповажну і не пов`язану з обставинами, на які послався ОСОБА_2 . Суспільний інтерес у такій ситуації полягає в тому, щоб не допустити керування джерелами підвищеної небезпеки, якими є транспортні засоби, особами, які перебувають у стані сп`яніння, та особами, які відмовляються від огляду на такий стан за наявності обґрунтованих сумнівів щодо них. Можливість керування та користування транспортними засобами, разом з комфортом і зручністю, накладають на особу певні обмеження і правила в інтересах безпеки інших осіб. Накладення покарання лише у вигляді штрафу без позбавлення права керування буде недостатнім для формування у ОСОБА_2 та інших осіб відповідального ставлення до правил і таких обмежень.
Доводи захисника про призначення покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування з огляду на існуючу судову практику судів першої та апеляційної інстанцій суддя відхиляє, оскільки, якщо застосовувати аналогію КПК, то частиною 5 ст. 368 КПК України передбачено, що, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 34, 35 КУпАП, у цій справі відсутні.
Враховуючи зазначене, характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, суспільну небезпечність такого порушення (яку суддя оцінює як високу), особу порушника, ступінь його вини, суд вважає доцільним накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд стягує з ОСОБА_2 судовий збір.
Керуючись ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.
Відповідно до вимог статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у 15-ти денний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст постанови складений та оголошений 17.02.2025 о 08:15 год.

Суддя: М. В. Швець