Справа № 346/2619/24
Провадження № 3/346/9/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До суду надійшов протокол серія ААД № 585204 від 12 травня 2024 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 статті 130 КУпАП.

Аргументи держави Україна. 12 травня 2024 року о 17 годині 48 хвилин в с. Тростянка по вул. Франка водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes Benz 4090 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві. Чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиція представника ОСОБА_1 адвоката Романенчука А.В. Його клієнт: ОСОБА_1 , з 27 грудня 2024 року і по сьогоднішній день працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Стефайно Фекторі» для розвозу м`ясних, ковбасних та хлібобулочних виробів тощо, і заробітна плата, отримувана ним на цій роботі є єдиним джерелом доходу як для нього, так і для його сім`ї. А будучи позбавленим права керування транспортними засобами ОСОБА_1 не матиме можливості виконувати свою роботу, і як наслідок отримувати дохід. Свою вину у порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому. Необхідність не позбавлення права керування транспортними засобами є для ОСОБА_1 дуже важливою, оскільки при позбавленні ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік, він не лише зазнає майнових втрат, а й одночасно буде позбавлений можливості заробляти собі на життя роботою водія, і втратить роботу, на якій він працює вже тривалий час і виконання якої без діючого права керування транспортними засобами, заборонено законом. У зв`язку із чим просив накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Оцінка суду щодо обставин справи.

12 травня 2024 року о 17 годині 48 хвилин в с. Тростянка по вул. Франка водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes Benz 4090 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві протокол - а.с.1 та диск, з відеозаписом події - а.с.7).

При цьому суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 251 КУпАП, і протокол, і аудіо-відеозапис події, є самостійними, і окремими доказами, які суд оцінив, як кожен з них окремо, так і у їх сукупності, які узгоджуються між собою.

Суд не має жодних сумнівів у тому, що вказаним автомобілем, в зазначений у протоколі день і час, керував саме ОСОБА_1 , оскільки за кермом вказаного транспортного засобу перебував саме він (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться у диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.7).

Після зупинки ним транспортного заходу, до нього підійшов поліцейський, який представився та повідомив його, що ведеться відеофіксація. Поліцейський попросив надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після чого працівники поліції задали запитання чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, на що останній зазначив, що не вживав. Але, встановивши ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки, однак ОСОБА_1 вказав, що він не згідний пройти такий тест. Після чого працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти вищевказаний тест у медичному закладі. На що останній повторно відмовився (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться у диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.7).

Тоді, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що за відмову також передбачена адміністративна відповідальність. Після чого працівник поліції оголосив права ОСОБА_1 та задав запитання чи йому зрозумілі його права, на що останній підтвердив, що права йому його зрозумілі. Після чого працівник склав протокол за те, що ОСОБА_1 керував зазначеним вище транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження медичного освідчення.(дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться: у протоколі а.с.1 та диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.7).

Оцінка суду щодо правопорушення.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є адміністративним правопорушенням.

Названі положення узгоджуються із положеннями пункту 2.5. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом - Правила дорожнього руху) якими встановлений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим суд враховує і застосовує положення статті 266 КУпАП за якими: особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (частина 1); огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2); проведення огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6).

Тому суд враховує та застосовує і положення "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 за якими: огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2); огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом (пункт 3); результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 5); водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

А враховуючи вказані положення суд враховує і застосовує також положення "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року за №1452/735, за якими, ознаками алкогольного сп`яніння є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість(пункт 4 Розділу І); у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 3 Розділу І); проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (пункт 7 Розділу ІІІ).

Разом з цим, суд враховує та застосовує положення пункту 6 Розділу Х "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України за №1395 від 07 листопада 2015 року за якими, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

І з урахуванням вказаних вище нормативно-правових положень, суд відзначає, що встановлені ним обставини (що вказані вище і які підтверджуються оціненими судом доказами, у їх сукупності) прямо вказують на те, що ОСОБА_1 12 травня 2024 року о 17 годині 48 хвилини, дійсно керував транспортним засобом, що вказаний у протоколі, з ознаками алкогольного сп`яніння; поліцейський встановив наявність у нього запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, про що зазначив у направленні на огляд, Акті огляду та протоколі; поліцейський запропонував пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі охорони здоров`я (який дійсно був найближчим) однак останній, від цього відмовився; під час спілкування, поліцейський застосував технічний засіб аудіо-відеозапису, матеріали якого у вигляді аудіо-відеозапису долучено до протоколу, і цим записом зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також визнання вини ОСОБА_1 однак зазначає, що аргументи останнього стосовно того, що він працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Стефайно Фекторі» для розвозу м`ясних, ковбасних та хлібобулочних виробів тощо, і заробітна плата, отримувана ним на цій роботі є єдиним джерелом доходу як для нього, так і для його сім`ї, є слушними і серйозними, і суд їх приймає. Однак надана суду довідка містить відомості про те, що ОСОБА_1 працює водієм тільки з 27.12.2024 року, а будь-яких відомостей про те, що він працював водієм до цього, і що він має можливість заробляти собі на життя виключно, як водій, матеріали справи не містять. Тобто, навіть якщо нині він заробляє собі на життя виключно цим, відсутні відомості про те, що він може завжди заробляв собі на життя виключно цим. І тому суд не може погодитись із тим, що у даній конкретній справі є підстави для незастосування судом такого покарання, як позбавлення права керування.

Тож зважаючи на викладене суд погоджується із тим, що 12.05.2024р. о 17 год.48хв. у с. Тростянка Коломийського району Івано-Франківської області по вул. Франка, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes Benz 4090 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. А за таких обставин суд погоджується із тим, що 12 травня 2024 року, ОСОБА_1 , дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, і саме він винний у його вчиненні.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. А тому, він підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

На виконання положень статті 33 КУпАП суд констатує, що за своїм характером, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт та наслідки, є тяжким; суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 вчиняв у минулому такі ж самі правопорушення чи однорідні, суд має докази його віку, статі, місця проживання.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, являє собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає 17000 гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень частини 1 статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, врахувавши усі обставини для вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 , стягнення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП суд вважає, що накладення на нього штрафу у розмірі 17000 гривень, разом з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік буде достатньою і адекватною мірою відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Разом з цим, відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, в силу положень частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з ОСОБА_1 слід стягнути ще й 605 гривень 60 копійок у якості судового збору.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 124, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), винуватим у вчиненні ним 12 травня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, на користь Держави Україна (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір має бути сплачений на наступний робочий день, після набрання цією постановою законної сили. Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання нею законної сили, з урахуванням строків для сплати судового збору.

Для недопущення звернення цієї постанови до примусового виконання, слід надати до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області документи, що підтвердять сплату судового збору у розмірі, за реквізитами та у строки, що передбачені цією постановою.

Суддя: Коваленко Д. С.