Номер провадження: 33/813/118/25
Головуючий у першій інстанції Циб І.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 813831, 20.06.2024 о 22:48 год., в м. Одеса, Італійський бульвар, 1В, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «LEXUS ES 300H», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Не погодившись з наведеною постановою суду, 02.11.2024 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та визнати, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 відмовився проходити тест на місці зупинки, однак не відмовлявся від проходження тесту в медичному закладі, навпаки наполягав на проходженні огляду в медичному закладі. В цій частині також вказує, що з метою доказати свою невинуватість, що він не вживав алкогольні напої, самостійно направився до КНП «ООМЦПЗ» ООР з метою проведення огляду та експертизи на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку від 21.06.2024 у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Також зазначає, що в порушення п. 6 розділу 2 Інструкції 1452 свідки не залучались. З відеозапису не вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тільки те, що він був припаркований на узбіччі. Ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 з відеозапису також не прослідковуються.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №813831 від 20.06.2024 (а.с.1);

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2);

- довідкою про отримання особою посвідчення водія (а.с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 5);

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 473675, 7660043 якими зафіксовано події викладені в протоколі, у тому числі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 6, 33).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі та про що неодноразово наполягав.

Проте вищевказані доводи скаржника є безпідставними, з огляду на наступне.

З відеозапису на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зафіксовано, що ОСОБА_1 працівниками поліції неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, однак протягом тривалого часу прямої відповіді на питання він уникав, місце зупинки покидав, працівники поліції його розшукували, не надаючи чіткої відповіді на запитання, посилався на вагітність дружини, та лише після повідомлення працівника поліції про те, що таку поведінку вони розцінюють як відмову пройти огляд та складають протокол, почав наполягати на проходженні такого огляду в медичному закладі.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся, а підтвердженням правомірності його поведінки є те, що огляд він пройшов самостійно, суд виходить з того, що склад правопорушення складає відмова від проходження огляду, що встановлено судом, а факт проходження його самостійно після того, як було складено протокол, на склад правопорушення не впливає. Більш того, встановлено, що незадовго до подій, відображених в протоколі, щодо ОСОБА_1 складався протокол про відмову пройти огляд на стан сп`яніння, відтак він з очевидністю усвідомлював зміст вимог, що до нього висуваються та наслідки відмови.

Крім того, згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, відповідно до вищевказаних норм, при огляді у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду обов`язковою є присутність поліцейського, з метою усунення сумніві щодо його достовірності.

З огляду на вищевказане вірними є висновки суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а тому і з таких підстав наданий ним висновок №001993 від 21.06.2024 не може бути взятий до уваги, оскільки здійснений в порушення вимог Інструкції за відсутності працівників поліції.

Щодо посилання апелянта на те, що під час огляду на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків, апеляційний суд вважає вказані доводи неспроможними з огляду на наступне.

Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долученні відеозаписи з портативних відеореєстраторів № 473675, 766043, посилання на які містяться в протоколі №ААД №813831 від 20.06.2024.

Враховуючи те, що обставини, викладені в протоколі ААД № 813831 від 20.06.2024, фіксувалися спеціальними технічними засобами, працівники поліції, в силу вимог ст. 266 КУпАП України та Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року, не були зобов`язані залучати свідків для підтвердження факту відмови від проходження медичного огляду.

З огляду на наявність в матеріалах справи вищевказаних відеозаписів, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення, залучення свідків в даному випадку було не обов`язковим.

Отже, з досліджених вище апеляційним судом відеозаписів та події зафіксовані на відеозаписах свідчать про свідому та чітку відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи в частині відсутності факту керування транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом та наданим поясненням працівникам поліції ОСОБА_1 підтверджено факт керування транспортним засобом.

Посилання апелянта на те, що не зафіксовано ознак алкогольного сп`яніння не можуть бути підставою скасування постанови суду, оскільки про їх існування зазначено в протоколі серії ААД №813831 від 20.06.2024, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкірного покрову обличчя. .

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Викладене в протоколі могло бути спростованим проходженням огляду у встановленому законом порядку, але ОСОБА_1 відмовився.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова