ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/406/25 Справа № 203/4431/24 Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Дніпровської митниці Фещенко І.С. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, генерального директора ПрАТ НПП Інтеренерго, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі про порушення митних правил за ст. 472 Митного кодексу України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

за участю:

представника митниці Фещенко І.С.,

адвоката Афоніна О.В.

особи, відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил за ст. 472 МК України, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0103/11000/24 від 10.06.2024 року товар охолоджувач води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1, повернути власнику ПАТ «НПП Інтеренерго» або уповноваженому представнику в установленому законом порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про порушення митних правил № 0103/11000/24 від 10.06.2024 року 20.05.2024 року в зоні діяльності Закарпатської митниці автомобільним транспортом з Італії, відповідно до зовнішньоекономічного договору від 22.12.2023 № 22/12-23, укладеного між Energy Progect Group EOOD (Болгарія) та ПрАТ «НПП Інтеренерго» на адресу ПрАТ «НПП Інтеренерго», генеральним директором якого є ОСОБА_1 , згідно інвойсу від 07.05.2024 № 192, пакувального листа від 07.05.2024 у вантажному відсіку транспортного засобу р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на підставі СМR від 14.05.2024, було переміщено товар «Інше обладнання холодильне та морозильне: - Охолоджувач води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1. Поставляється без холодоагенту. Дата виробництва-2024, серійний номер- 224017 А1.», загальною вагою 1000 кг, загальною вартістю 58 050 євро, який у подальшому 27.05.2024 на підставі попередньої митної декларації від 17.05.2024 №UA110000000/2024/913269 було доставлено в зону діяльності Дніпровської митниці.

Того ж дня ОСОБА_2 на підставі договору доручення на надання митно-брокерських послуг від 07.11.2017 №22/2017 подала до СМО «Павлоград» митного поста «Новомосковськ» Дніпровської митниці електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, зареєстровану за №24UA63U0 та задекларувала у режимі імпорт «Охолоджувач води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1 - 1шт. Поставляється без холодоагенту. Дата виробництва- 2024, серійний номер-224017 А1».

06.06.2024 співробітники митниці у присутності ОСОБА_2 провели повний митний огляд задекларованих товарів, в результаті якого встановлено наявність маркувальної таблички на зовнішній панелі Охолоджувач води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1 із зазначенням типу холодоагенту «fluido frigorigeno refrigerant R410A. З використанням технічних засобів контролю проведено перевірку наявності та типу холодоагента вказаного на маркувальній табличці охолоджувача води, в результаті якої встановлено, що в охолоджувачі води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1 наявний холодоагент типу R410А=100.0 % (R32=41%, R125=59.0%, АІR=27.4%). Холодоагент R410А складається з дифторметана R32 (ГФВ-32) та пентафторетана R125 (ГФВ-125), які віднесені до контрольованих речовин (озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів), експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню.

Таким чином ОСОБА_1 з метою уникнення заходів нетарифного регулювання в митній декларації від 27.05.2024 № 24UA63U0 у гр.31 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар вартістю 2525652,55 гривень, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме: не заявив наявність холодоагента у задекларованому товарі.

Дослідивши надані матеріали, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

В апеляційній скарзі представник Дніпровської митниці просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу відповідно до санкції ст. 472 МК України.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що всі обставини справи.

Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 472 МК України у зв язку з тим, що декларування ним здійснювалося відповідно до товаросупровідних документів.

Митниця не погоджується з даним висновком з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у незаявленні за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування, кількість тощо) про товари, що підлягають обов`язковому декларуванню у випадку переміщення їх через митний кордон України.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ч. 1 ст. 257 МК України).

Пунктами 8 та 9 частини 8 ст.257 МК України передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.335 МК України передбачено, що у встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: 1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; 3) транспортні (перевізні) документи;4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; 5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

Отже, ОСОБА_1 відповідно до норм митного законодавства зобов`язаний був задекларувати відомості щодо вчинених ним заходів нетарифного регулювання, оскільки відповідно до Постанови переміщуваний ним товар відноситься до категорії товарів, що можуть містити контрольовані речовини, а відповідно до ст.,257 та 335 МК України, якщо товар підпадає під дію заходів нетарифного регулювання декларантом повинні бути зазначені вказані відомості до декларації.

В судовому засіданні було з`ясовано, що ОСОБА_1 відомо про необхідність отримання ліцензії на переміщення товарів, що містять холодоагент. Також стороною захисту не заперечується той факт, що їм було відомо, що вказаний агрегат заправлявся холодоагентом для здійснення тестових приймально-здавальних випробовувань перед переміщенням через митний кордон України, а отже ОСОБА_1 розумів, що в даному товарі можливо наявний холодоагент, а також, те що для переміщення товарів що містять холодоагент потрібне отримання ліценції, проте не вчинив будь-яких дій з метою перевірки наявності в товарі холодоагенту, хоча повинен був і міг це вчинити, оскільки мав обов`язок передбачений ст.257 МК України. Зазначені дії ОСОБА_1 вказують на необережну форму вини, яка відповідно до диспозиції ст.472 МК України можлива при вчиненні даного правопорушення.

Щодо суб`єкту правопорушення, відповідно до диспозиції ст.472 МК України суб`єкт даного правопорушення загальний, тобто фізичні особи або посадові особи підприємств - це керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійного або тимчасово виконуваних ними трудових обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановленим одексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.3.7-3.8 Розділу 3 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур будь-яка особа, яка має право розпоряджатися товарами, має право виступати декларантом. Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації.

Право на розпорядження товарам є виключно у власника товарів, яким є товариство ПрАТ «НПП ІНТЕРЕНЕРГО» в особі директора ОСОБА_1 , а отже, декларантом в розумінні як національного так і міжнародного законодавства виступає безпосередньо ПрАТ «НПП ІНТЕРЕНЕРГО» в особі директора ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник митниці Фещенко І.С. підтримала апеляційну скаргу, наполягала на її задоволенні.

Особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 та його представник адвокат Афонін О.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку учасників провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 487 Митного Кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З аналізу вказаних правових норм статей 458 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 10, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, полягає у недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Із суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, може бути вчинено як умисно так і з необережності.

Згідно із частиною першою статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, що це, зокрема, може бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

При цьому в аспекті, що стосується товаросупровідних документів, то документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності. Процедура декларування визначена статтею 257 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 6 ст. 257 МК України передбачено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. б п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України декларантом, залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вноситься звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Згідно з ч. 9 ст. 257 МК України митним органам забороняється вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за №1372/21684), визначено, що якщо у графі 33 МД код товару згідно з УКТ ЗЕДзазначається на рівні десяти знаків, то у графі 31 в окремих полях електронної МД або у разі використання МД на паперовому носії - електронної копії МД на паперовому носії без зазначення у паперовому примірнику зазначаються за формою «електронного інвойсу» в розрізі кожного найменування товару відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що є в наявності.

Аналіз положень пункту 2 розділу ІІ «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, дає підстави для висновку, що відомості до графи 31 митної декларації, зокрема, про найменування та кількість, вносяться декларантом на підставі відомостей, наявних у товаросупровідних документах.

Одночасно чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку декларанта здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, а фізичний огляд товарів перед подачею митної декларації з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах, згідно із ч. 2 ст. 266 МК України є не обов`язком, а правом декларанта, яке не є безумовним та реалізується виключно з дозволу митного органу.

Судом встановлено, що 20.05.2024 року в зоні діяльності Закарпатської митниці автомобільним транспортом з Італії, від Energy Progect Group EOOD (Болгарія) на адресу ПрАТ «НПП Інтеренерго» було переміщено товар «Інше обладнання холодильне та морозильне: - Охолоджувач води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1. Поставляється без холодоагенту. Дата виробництва-2024, серійний номер- 224017 А1.», загальною вагою 1000 кг, загальною вартістю 58 050 євро, який у подальшому 27.05.2024 на підставі попередньої митної декларації від 17.05.2024 №UA110000000/2024/913269 було доставлено в зону діяльності Дніпровської митниці.

27.05.2024 з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг вказаного товару ОСОБА_2 на підставі договору доручення на надання митно-брокерських послуг від 07.11.2017 року № 22/2017 подала до СМО «Павлогорад» митного поста «Новомосковськ» Дніпровської митниці декларацію типу ІМ/40/ДЕ № 24UA63U0.

Згідно ст.4 МК України декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до договору доручення на надання митно-брокерських послуг від 07.11.2017 (п.6.1) та додаткової угоди до нього від 01.05.2024 (п.3.4) довіритель зобов`язується надавати повіреному достовірну, документально підтверджену інформацію про товари та у випадку порушення своїх зобов`язань несе відповідальність, визначену договором та чинним в Україні законодавством.

У митній декларації типу ІМ 40 ДЕ №24UA63U0 відомості про характеристики товару ОСОБА_2 заявлено у відповідності до відомостей, наявних у товаросупровідних документах: контракті від 22.12.2023 № 22/12-23, специфікації від 22.12.2023, технічному описі від 07.05.2024, інвойсі від 07.05.2024 року № 192, в яких зазначено, що охолоджувач води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1 поставляється без холодоагенту, які були надані їй представником підприємства ПрАТ «НПП Інтеренерго».

06.06.2024 співробітники митниці у присутності ОСОБА_2 провели повний митний огляд задекларованих товарів, в результаті якого встановлено наявність маркувальної таблички на зовнішній панелі Охолоджувач води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1 із зазначенням типу холодоагенту «fluido frigorigeno refrigerant R410A. З використанням технічних засобів контролю проведено перевірку наявності та типу холодоагента вказаного на маркувальній табличці охолоджувача води, в результаті якої встановлено, що в охолоджувачі води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1 наявний холодоагент типу R410А=100.0 % (R32=41% (дифторметан) R125=59.0% (пентафторетан) АІR=27.4%).

Вміст R32 (41%) та R125 (59.0) також підтверджується актом спільного огляду товару від 08.07.2024 року.

На думку представників митного органу в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил передбачених статтею 472 МК України, оскільки останній не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню, а саме: наявність в охолоджувачі води з повітряним охолодженням SCAEYJ-P 121 P1 озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів (дифторметан ГФВ-32 та пентафторетан ГФВ-125), які включені до Переліку контрольованих речовин (додаток 2) затверджений постановою КМУ від 27 грудня 2023 року № 1402.

Разом з цим, згідно з експертним висновком науково-технічної експертизи, проведеної на підставі Договору про експертне визначення або оцінку кількості холодоагенту в охолоджувачі води з повітряним охолодженням, що знаходиться у зафіксованому стані на митному зберіганні» від 09.07.2024 № 0907-24Е, укладеного між ПРАТ «НПП Інтеренерго» та Державною науковою установою «УкрІНТЕІ», розрахована загальна маса газової суміш у холодильному контурі складає 0,430кг, з них фреону 0,315 кг, повітря 0,115 кг. За умовами поставки охолоджувач води пройшов тестові приймально-здавальні випробування, після яких холодоагент було злито із фреонового контуру. Строго технічного нормативу на залишок фреону в контурі не існує, тому масу залишкового фреону у холодильному контурі після злиття фреону R410A по закінченню тестових випробувань, яка складає 0,315 кг (0,75% від повної загрузки 42 кг), можна обґрунтовано вважати такою, що знаходиться в допустимих межах. Робота холодильної машини неможлива при технічному залишку фреону 0,74 -1% від норми. Сама наявність значної кількості повітря в холодильному контурі однозначно свідчить, що при такому стані робочого тіла холодильна машина знаходиться в неробочому стані.

Крім того, відповідно до висновку інженерно-технічної та товарознавчої експертизи № -0216 від 22.07.2024 року, проведеної на замовлення Дніпровської митниці, відповідно до наданих на експертизу фотозображень, на маркуванні установки для охолодження води, відсутня інформація про кількість холодоагенту та показники манометрів знаходяться біля позначки «1 bar», що свідчить про ймовірну відсутність холодоагенту в стані рідини, виявлення R410A свідчить про те, що даний пристрій був заправлений відповідною кількістю холодоагенту для проведення пускових робіт та ймовірно видалений невідомим способом.

До того ж компанія Energy Progect Group EOOD (Болгарія) за усною домовленістю з ОСОБА_3 перенаправила адвокату Афоніну О.В лист компанії A.C.M Kalte Klima s.r.l (Італія) - виробника охолоджувача води від 16.07.2024 року про те, що виробником було проведено випробування охолоджувача, для чого його було заправлено 42 кг холодоагенту R410A в робочий об`єм системи холодоагенту 100 літрів, після чого холодоагент було видалено, за що покупець заплатив 1000 євро. Залишкова кількість холодоагенту R410A в контрі може становити до 5 % від повного завантаження, однак вказана кількість виключає роботу охолоджувача в будь-яких режимах, більш того, запуск агрегата взагалі неможливий.

Посилання представника митниці на те, що декларант повинен був оглянути товар перед його декларуванням оцінюються критично.

Відповідно до частини другої статті 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 27.05.024 року нею було проведено фізичний огляд товару, проте наявність холодоагенту виявити не вдалось за відсутності необхідного обладнання, та нею було заявлено про відсутність холодоагенту на підставі товаро-супровідних документів. Доказів того, що ОСОБА_1 було відомо про наявність у ОСОБА_2 сумнівів щодо відсутності холодоагенту в чіллері та свідомого незабезпечення ним належного фізичного огляду товару, взяття проб та зразків матеріали справи не містять.

Не приймаються й до уваги доводи представників митного органу про відсутність вимог щодо необхідності заявлення кількості холодоагенту для отримання ліцензії, зазначаючи про ліцензування самого факту імпорту контрольованих речовин.

Так, наказом Міністерства економіки України від 14.09.2007 № 302, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.09.2007 за № 1100/14367, затверджені Форма заявки на одержання ліцензії на імпорт товарів та Інструкція щодо її заповнення. Заявка повинна містити, зокрема, кількість товару, що імпортується, згідно з умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) (додатків, специфікацій до нього) у зазначених у реквізиті 5 одиницях виміру (для одержання ліцензії стосовно контрольованих речовин, товарів та обладнання, що містять контрольовані речовини, - із зазначенням кількості кожної речовини). Разом з цим судом встановлено, що відповідно до контракту та додатків до нього обладнання ввозилось на територію України без холодоагенту, що унеможливлювало отримання ліцензії.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Отже, постанова судді суду першої інстанції є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Апеляійний суд дійшов висновку, що апеляційні доводи стосуються переоцінки обставин, які були правильно оцінені судом першої інстанції, та зводяться до власного тлумачення апелянтом закону про адміністративну відповідальність. Будь - яких додаткових доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення апелянтом не надано.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, надана належна правова оцінка, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.

Будь - яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, та могли б бути підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст. 527-530 Митного кодексу України -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Фещенко І.С. залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ст. 472 Митного кодексу України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко