Провадження №3/751/99/25
ПОСТАНОВА

13 лютого 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Лібстер А. С., за участі секретаря Рак Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 04.12.2024 о 08 год. 35 хв., в м. Чернігові, по вул. Тероборони, буд. 2В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 в судові засідання 23.12.2024, 10.01.2025, 29.01.2025, 13.02.2025 не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, судовими повістками, на адресу, зазначену у протоколах, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, ОСОБА_1 , не будучи обмеженим у своїх правах та достовірно знаючи про наявність складених протоколу про адміністративне правопорушення, не поцікавився ходом розгляду справ про адміністративне правопорушення. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмові осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений за відмову особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до відеозаписів з боді камер поліцейських, ОСОБА_1 зупинено під час керування ним транспортним засобом, у зазначений в протоколі час та місці. Після з`ясування обставин зупинки та спілкування з водієм, поліцейський повідомляє про те, що зазначений водій перебуває у базі як «ухилянт» і пропонуює припаркувати транспортний засіб на узбіччі, на що погоджується водій. Після перевірки та встановлення особи водія, ОСОБА_1 погоджується проїхати з працівниками поліції до ТЦК для встановлення особи та переврки даних щодо обліку військовозобов`язаних. Майже три години ОСОБА_1 перебував в приміщенні ТЦК. Після чого, працівниками поліції, знаходячись на вулиці біля приміщення ТЦК, повідомлено про те, що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 категорично заперечує вживання наркотичних засобів і відповідно перебування у стані наркотичного сп`яніння та повідомляє що не вживає наркотичні засоби. Після тривалих сперечань, погоджується проїхати до медичного закладу для проходження огляду. В медичному закладі, не дивлячись на спроби ОСОБА_1 здати аналізи, поліцейським повідомлено, що відносно нього буде складений протокол за відмову від проходження огляду. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 188424 від 04.12.2024 ОСОБА_1 зазначив, що «наркотичні засоби не вживає. Від проходження огляду не відмовлявся. До туалету на даний час не хочу».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відеозапис з боді-камер поліцейських наданий до суду на 3-х DVD дисках досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, є послідовним, безперервним, зафіксований у хронологічній послідовності, містить відомості про обставини, які мають значення для повноти та об`єктивності розгляду справи.

Законом України «Про національну поліцію» покладено обов`язки на працівника поліції саме попереджати та запобігати вчиненню адміністративних правопорушень, а не підбурювати осіб до вчинення адміністративних правопорушень, видаючи такі дії за законні, з метою їх подальшого викриття та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд констатує, що працівники патрульної поліції, після зупинки транспортного засобу, підставою якою слугувала перевірка документів щодо військового обліку, а не порушенням водієм правил дорожнього руху, 04.12.2024 о 08:35 не виявили у ОСОБА_1 жодних ознак будь-якого сп`яніння. Такі ознаки були виявлені та повідомлені водію о 11:31 04.12.2024, майже після 3-х годин, після його супроводження до ТЦК та перебуванні разом з ним біля зазначеної установи. Таким чином, працівник поліції фактично штучно спровокував водія, який у той час не керував транспортним засобом, до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Дані обставини свідчать про провокацію з боку працівників патрульної поліції до вчинення адміністративного правопорушення, з метою його подальшого викриття.

За встановлених судом обставин, відсутні належні і допустимі докази того факту, що ОСОБА_1 , перебуваючи більше ніж 3-х години в приміщенні ТЦК, був водієм транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, додані до протоколу докази були зібрані поліцейськими після допущеного ними порушення вимог Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015, в тому числі п.1, 2 ст. 23 Закону, яка визначає основні повноваження поліції.

За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для проведення працівниками поліції відповідного огляду та виявлення ознак наркотичного сп`яніння у законний спосіб, а також констатує відсутність відмови від проходження огляду ОСОБА_1 , враховуючи також і відсутність підстав для його проведення в медичному закладі.

Враховуючи відповідні дії поліцейських, суд дійшов висновку, що процедура огляду на стан сп`яніння, передбачена ст. 266 КУпАП, поліцейським порушена.

В даному конкретному випадку дії співробітників поліції були спрямовані не на усунення та припинення в майбутньому адміністративного правопорушення, як того вимагають норми Закону України «Про Національну поліцію», а на складання протоколу про адміністративне правопорушення за будь-яких обставин.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом. Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя А. С. Лібстер