Провадження № 3/337/161/2025
Справа № 337/315/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук Ігор Григорович, за участю ОСОБА_1 , представника - адвоката Сімонець Є.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , не працюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.. 173-4 КУпАП, суддя,-

В С Т А Н О В И В :

В період часу з 01.09.2024 року до 23.12.2024 року, тобто маючи ознаки триваючого правопорушення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи учасником освітнього процесу, систематично здійснювала булінг (цькування), що полягало у психологічному насильстві, а саме приниженні честі та гідності неповнолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме шляхом викладення в месенджер «Telegram» групу «Сущности Запорожья» особистого фото з непристойними написами та образливими словами, що принижують честь та гідність, в наслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вину визнає частково, оскільки вважає, що це був конфлікт, а не систематичне цькування. ОСОБА_3 неодноразово цькувала та принижувала її доньку ОСОБА_2 висловами стосовно загибелі батька та лише 23.12.2024 року, не витримавши всього тиску від ОСОБА_3 вирішила одноразово додати до «Telegram» фото з текстом, це була реакція захисту. Фотографії наступного же дня були видалені з мережі інтернет, з донькою проведена бесіда та покарана.

Адвокат Сімонець Є.О. заявила клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у судове засідання та клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173-4 ч.3 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності обмежитися усним зауваження, посилаючись на обставини справи конфліктної ситуації між дівчатами, позитивної характеристики ОСОБА_2 , профілактичної бесіди з дитиною.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Отже, особа, учасники судового провадження мають право заявляти клопотання про виклик свідків та витребування певних доказів. Проте таке клопотання має бути належним чином обґрунтованим. Автор клопотання має пояснити судді, які саме обставини особа має довести або спростувати перед судом за допомогою доказів, про витребування яких він просить суду, чи за допомогою показів свідка, про виклик якого клопоче.

Заявляючи клопотання (заяву) про виклик свідка необхідно обґрунтувати необхідність виклику свідка; повідомити питання, які неможливо з`ясувати без допиту свідка; навести обставини, які мають значення для справи, та які заявник намагається довести, заперечуючи проти факту вчинення особою адміністративного правопорушення, та які неможливо встановити без відповідних пояснень свідка, чи доказів.

Слід зазначити, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Суд зазначає, що матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, які є чіткими та несуперечливими, тому не потребують додаткового виклику вказаної особи у судове засідання для дачі пояснень. Відтак, суд не вбачає доцільності у виклику та допиту свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Щодо клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 22 КУпАП.

В силу норми ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При визначенні малозначності адміністративного правопорушення, як підстави звільнення від відповідальності, необхідно з`ясувати всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам, суспільству чи майну, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про можливість чи неможливість звільнення порушника від адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування положень ст. 22 КУпАП, і у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за малозначністю слід відмовити, оскільки вказане правопорушення не є малозначним, а є таким, що пов`язане з булінгом (цькуванням), в наслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю.

Згідно з п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Нормами ч. 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключаютъ приниження честі та гідності дитини.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, встановлюється, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Частина 1 статті 173-4КУпАП передбачає відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Частина 3 статті 173-4 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 004118 від 30.12.2024 року, інформаційно довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в матеріалах справи, фотознимками з мережі інтернет.

Дії ОСОБА_1 судом кваліфікуються за ст. 173-4 ч.3 КУпАП, як булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Враховуючи обставини справи та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, 173-4 ч.3, 221, 283 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-4 ч.3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно ч.1 ст. 307 КУпАП адміністративний штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу на рахунок: Банк отримувача: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у Хорт.р-ні м. Зап./Хортиц./21081100; Код ЕДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: UA0008479/

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, тобто 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , судовий збір (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) в розмірі 605,60 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: І.Г. Кучерук