Справа № 642/199/25
Провадження № 3-в/642/6/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про розстрочку виплати штрафу за постановою суду від 30 січня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

06.02.2025 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про розстрочку виплати суми штрафу за постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.01.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. У вказаній заяві ОСОБА_1 просить розстрочити виплату штрафу, посилаючись на те, що він є пенсіонером та інвалідом 3 групи, отримує пенсію в розмірі 2725грн., також мешкає разом з мамою, яка є інвалідом 2 групи та їй потрібні гроші на лікування, просив розглядати заяву без його участі.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до такних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.01.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

За наслідками розгляду заяви судом встановлено наступне.

Обов`язковість постанови про накладення адміністративного стягнення регламентована статтею 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої законодавцем визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу визначені статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Наслідком порушення вказаного обов`язку порушником є направлення постанови для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, внаслідок чого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; стягнення витрат на облік зазначених правопорушень (ст. 308 КУпАП).

У свою чергу ч. 2 ст. 301 КУпАП передбачена можливість відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є завершальною і водночас вирішальною стадією провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у випадку невиконання такої постанови залишається не досягнута мета адміністративного стягнення виховний вплив на порушника та попередження вчинення нових правопорушень. Добровільне виконання рішення суду підтверджує усвідомлення порушником своєї вини у вчиненні правопорушення та наявних негативних наслідків його протиправної поведінки.

Підстави застосування відстрочки сплати штрафу порушником Кодексом України про адміністративні правопорушення не регламентовані, тому за аналогією закону урахуванню підлягають норми найбільш близької галузі законодавства, а саме кримінального законодавства.

Відповідно до норм частини четвертої статті 53 Кримінального кодексу України з урахуванням майнового стану суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження"за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З аналізу вказаної норми вбачається, що ключовим критерієм при прийнятті відповідного рішення є майновий стан особи порушника.

Враховуючи вищевикладене, важкий матеріальний стан ОСОБА_1 , який є інвалідом 3 групи, має ряд захворювань, отримує пенсію в розмірі 2725грн. щомісячно, бажає сплачувати штраф, вважаю можливим розстрочити йому сплату штрафу, зобов`язавши сплатити протягом року, щомісячно по 1416 грн. 66 коп. щомісяця, починаючи з лютого 2025 р., до повної сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.298-301,307-310 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виплати штрафу за постановою суду від 30 січня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу, призначеного постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.01.2025 у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн строком на 12 (дванадцять) місяців зі щомісячними платежами в розмірі - 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 66 коп., починаючи з лютого 2025 року.

Сплата щомісячних платежів має здійснюватись до 25 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2025 року.

Сплату кожної частини штрафу має бути підтверджено квитанцією, яку ОСОБА_1 має надавати до Ленінського районного суду м. Харкова до 25 числа кожного місяця.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Г. Пашнєв