ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:потерпілої ОСОБА_1 ,

представника потерпілої Константинова Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Константинова Р.Д. на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, 20.08.2024 року о 16 год. 50 хв. на автодорозі О-041009 в с. Михайлівка в напрямку с. Левенцівка у Новомосковському р-ні, Дніпропетровської обл., водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом Урал, номерний знак НОМЕР_1 , перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного напрямку, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, під час здійснення обгону змінив напрямок руху ліворуч для виїзду на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1, 14.2 в) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Константинов Р.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 яка про розгляд справи не повідомлялась, із зазначеною постановою представник потерпілої ознайомився лише після підписання договору про надання правової (правничої) допомоги 13.01.2025 року, також просить постанову суду першої інстанції скасувати, винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП за п. 7 ст. 247 КУпАП без з`ясування вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки суд не з`ясував всі обставини справи, які могли б вплинути на правильність рішення по суті, та не встановив наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди;

- водій ОСОБА_2 не виконав вимог п. 10.1, 14.2в) ПДР України.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи , особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_1 та її представник Константинов Р.Д. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності та без з`ясування обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як не проаналізував та не надав належної оцінки доказам, чим порушив ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП щодо з`ясування всіх обставини справи, встановлення чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідження наявних у справі доказів та надання їм правової оцінки.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого від 30.09.2024 року було закрито кримінальне провадження №0001053 та направлено матеріали до СП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно із ч.8 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що постанова про закриття провадження винесена 30.09.2024 року, тому на час розгляду справи судом першої інстанції 26.11.2024 року строки, передбачені ст. 38 КУпАП, не сплинули.

Крім того, відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно із ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак ч. 2 ст. 283 КУпАП не містить будь-яких винятків щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, тому виконання вимог щодо постанови, передбачені цією статтею, є обов`язковим і для цього виду постанов.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення , у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Відповідно до п. 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Вказана норма КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, відповідно до ч. 2,8 статті 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Тому п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами. Так, п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП містить посилання саме на ст. 38 КУпАП, яка підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Згідно із правовою позицією, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року (справі № 910/18319/16) застосування п. 7 ст. 274 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Відповідно до правової позиції, викладеної в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18), закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною , яка спростовує факт наявності вини особи у скоєному адміністративному правопорушенні.

Таким чином, потерпілий не обмежений у своєму праві звернення до суду для забезпечення доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»).

Допущені порушення є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови.

В ході апеляційного перегляду знайшли підтвердження доказами обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що 20.08.2024 року о 16 год. 50 хв. на автодорозі О-041009 в с. Михайлівка в напрямку с. Левенцівка у Новомосковському р-ні, Дніпропетровської обл., водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом Урал, номерний знак НОМЕР_1 , перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного напрямку, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, під час здійснення обгону змінив напрямок руху ліворуч для виїзду на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем KIA SPORTAGE номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1, 14.2в Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п. 14.2в) г) ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Невиконання вимог п. 10.1, 14.2 в) ПДР України підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №674891 від 01.12.2024 року, постановою про закриття кримінального провадження №0001053 від 30.09.2024 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.08.2024 року та схемою до нього; висновком експерта №СЕ-19/104/24/38019-ІТ від 19.09.2024 року; протоколом допиту ОСОБА_2 від 11.09.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 21.08.2024 року.

Отже, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак враховуючи, що кримінальне правопорушення №0001053 було закрите постановою слідчого 30.09.2024 року, тому у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 8 ст. 38 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити представнику потерпілої ОСОБА_1 - адвокату Константинову Р.Д. строк апеляційного оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Константинова Р.Д. на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко