Справа № 445/386/25
провадження № 3/445/263/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2025року суддя Золочівського районного суду Львівської області Кіпчарський О. М. ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, особи з інвалідністю другої групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

14.02.2020 року до Золочівського районного суду Львівської області з Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшли адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №023987 від 23.01.2025, вбачається, що ОСОБА_1 , повторно протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення, 23.01.2025 близько 11 год. 30хв., перебуваючи за місцем свого проживання в с. Ясенівці Золочівського району Львівської області, неналежно виконувала передбачені ст. 150 СК України батьківській обов`язки щодо забезпечення належних умов проживання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, в приміщенні, де проводять час її неповнолітні діти, допустила антисанітарні умови, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнала, щиро розкаялася. Пояснила, що являється особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, що обмежує її можливості здійснювати належний догляд за дітьми, просила суворо не карати, через скрутне матеріальне становище. Окрім того, вказала, що з часу вчинення адміністративного правопорушення, вона привела умови проживання своїх неповнолітніх дітей у відповідність до належних санітарних умов та забезпечила дітей усім необхідним для проживання та навчання.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №023987 від 23.01.2025, даними фототаблиці, копією постанови від 13.09.2024 року, копіями свідоцтв про народження дітей, а також поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Відповідно до ст.24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання скоєнню правопорушень.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року») ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст.61 КонституціїУкраїни свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У Кодексі України про адміністративніправопорушення відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодексУкраїни має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винної, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч.2 ст. 184 КпАП України.

Враховуючи вищевикладені обставини, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка є особою з інвалідністю з дитинства, що має суттєвий вплив на можливість її належного догляду за дітьми, оскільки сама ж ОСОБА_1 є соціально незахищеною особою, їїматеріальне становище, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 повністю визнає свою провину у скоєному правопорушенні, щиро розкаюється у скоєному, вважаю, що їй слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі нижчому нижчої межі, передбаченої ч.2 ст. 184 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

З врахуванням обставин справи, суддя вважає, що доцільнішим буде, щоб грошові кошти були витрачені ОСОБА_1 на утримання дітей та їх належне забезпечення, ніж в якості оплати штрафу.

Окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, її слід звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ч.2 ст. 184, 283,284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. (сто сімдесят гривень).

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Золочівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О. М. Кіпчарський