Справа № 946/1025/25 Провадження № 3/946/493/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 217287 від 10.01.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП, яке мало місце 10.01.2025 року в Київській області, смт Калинівка, вул. Залізнична, 98.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 10.01.2025 року, в якій останній просив начальника відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області направити матеріали адміністративної справи за місцем його проживання, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 217287 від 10.01.2025 року разом з доданими до нього матеріалами направлено до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою статті 276 КУпАП, передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ст. 123 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджено заявою ОСОБА_1 від 10.01.2025 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, яка набула чинності з 19.07.2020 року, в Одеській області, крім інших, утворено Ізмаїльський район (з адміністративним центром у місті Ізмаїл) у складі територій Вилківської міської, Ізмаїльської міської, Кілійської міської, Ренійської міської, Саф`янської сільської, Суворовської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до вказаної постанови, село Мирне Ізмаїльського району Одеської області наразі є складовою частиною Ізмаїльського району Одеської області, проте незважаючи на таке, справи від громадян відповідної адміністративно-територіальної одиниці мають розглядатися Кілійським районним судом Одеської області, оскільки за територіальною юрисдикцією (підсудністю) такі справи підсудні саме Кілійському районному суду Одеської області.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Відповідно ж до ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

З урахуванням наведених загальних засад правосуддя та положень чинного законодавства, враховуючи, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розгляд справи про адміністративне правопорушення не належить до компетенції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, та останній не є судом, встановленим законом в розумінні чинного законодавства України, а також практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (рішення від 20.07.2006 р. п.п. 24 25) в черговий раз зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», Суд висловив думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». У пп. 107109 рішення у справі «Коем та інші проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Отже, у зв`язку з тим, що розгляд цієї справи про адміністративне правопорушення не належить до компетенції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, та останній не є судом, встановленим законом, для розгляду цієї справи, те, що некомпетентність Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області була встановлена під час підготовки до розгляду цієї справи в порядку п. 1 ст. 278 КУпАП, то ця справа підлягає поверненню до відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, для подання до належного суду.

Керуючись ст. ст. 276, 278 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП направити до відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, для подання до належного суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Я.Присакар