Справа № 732/1562/24 Головуючий у 1 інстанції Бойко А. О.
Провадження № 33/4823/154/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючий АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрите через закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 27 серпня 2024 року, о 18 год. 13 хв., на автодорозі Н-28 Городня-Чернігів 53 км, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому згідно протоколу про адміністративне правопорушення він не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на бетонні блоки, в результаті чого керований ним транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу правопорушення. Мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та медичного огляду.

Зазначає, що оформлення матеріалів справи відбувалося з порушенням норм КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735.

У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд на стан сп`яніння, після оформлення матеріалів ніхто його від керування транспортним засобом не відсторонював, що є порушенням ч. 1 ст. 266 КУпАП.

Також ОСОБА_1 звертає увагу суду, що відеозапис не є безперервний, а тому не може вважатися належним доказом.

Крім того, ОСОБА_1 просить суд взяти до уваги, що він спочатку дав згоду на огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а пізніше відмовився. Проміжок часу, коли йому працівники поліції роз`яснили, що він може самостійно та швидше пройти огляд у лікарні, не зафіксований на відео.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 не прибув, електронною поштою прислав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі. Доводи апеляційної скарги підтримує. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи та відтвореного в судовому засіданні відеозапису до протоколу серії ЕПР1 №118668 від 27.08.2024 вбачається, що 27 серпня 2024 року він їхав до нового місця несення служби біля м. Чернігова на автомобілі ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 . Напередодні він був в наряді та їхав трохи втомленим. Близько 18 год. він виїхав з м. Городня та наближався до блок посту. Попереду у нього були бетонні блоки, які він бачив, але автомобіль раптом понесло та відмовили гальма, і він ударився в бетонні блоки, пошкодивши передню частину транспортного засобу.

Відеозапис, доданий до матеріалів справи, починається з того, як працівники поліції перебувають на блок посту, а саме на місці дорожньо транспортної пригоди, на питання поліцейського хто водій автомобіля ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повідомив, що він. Під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, проте він спочатку погодився, потім категорично відмовився.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів його керування транспортним засобом спростовуються фактичними обставинами справи та даними про його причетність до дорожньо-транспортної пригоди.

Направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу цілком правомірно не видавалося, оскільки за змістом Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, та додатків до неї, в тому числі зразка направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, воно виписується поліцейським, який супроводжує водія на огляд виключно для лікаря медичного закладу, а не задля самостійного проходження огляду водієм, а тому не видача його водію, або не складання взагалі, або не надання на підпис ніяким чином не впливає на правильність судового рішення.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом, висновків суду першої інстанції про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують та не є підставою для скасування судового рішення.

Вказуючи на те, що зобов`язані були вчинити працівники поліції, апелянт залишив поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.

Водій ОСОБА_1 після оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, будучи незгодним з діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року щодо ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець