ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.2024 року о 18 год 50 хв, в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, на перехресті вул. Немировича-Данченко та Прибережної автомагістралі, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Golf д. н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з тз BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася на зустріч, при ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР та п. 12.1 ПДР, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 13.11.2024 року, 18 год 50 хв, в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, на перехресті вул. Немировича-Данченко та Прибережної автомагістралі, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував ТЗ Volkswagen Golf д. н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він не винен у ДТП. Пояснив, що 13.11.2024 року, він забрав дитину з тренування на Бородінському районі у м.Запоріжжі. Там він зустрів свого товариша ОСОБА_3 , який також приїхав забрати доньку з тренування. Вони вирішили разом поїхати забрати з роботи ОСОБА_4 дружину ОСОБА_5 , а потім трохи погуляти. Після цього вони на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , поїхали до центру міста, щоб забрати з роботи дружину, яка працює в офісі мережі аптек «АНЦ», який розташований про бульвару Центральному біля вулиці Перемоги у м.Запоріжжі. ОСОБА_4 працює до 17 год. Одразу після роботи вони поїхали в супермаркет «Сільпо», в торгівельному центрі «Амстор» по вул.Перемоги, де придбали хліб, щоб погодувати качок на каскаді фонтанів «Райдуга». В цей час ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вирішили випити пива, попередньо узгодивши те, що автомобілем буде керувати ОСОБА_4 . Близько години вони провели у сквері на «Райдузі». В цей час вони з ОСОБА_8 випили приблизно по 2 пляшки пива.Коли почав накрапати дощ, вони сіли в автомобіль, щоб їхати додому. За кермо сіла ОСОБА_4 , а сам ОСОБА_6 сидів на передньому пасажирському сидінні. Рухаючись по Прибережній магістралі, його дружина вирішила повернути праворуч щоб піднятися на вул.Перемоги, і, здійснюючи поворот праворуч, не витримала траєкторію, не встигла зупинити транспортний засіб і на низькій швидкості зіткнулася з автомобілем БМВ, який стояв на світлофорі. Таким чином, ОСОБА_6 знаходився в автомобілі в момент ДТП, проте не за кермом, а на передньому пасажирському сидінні. Керувала автомобілем його дружина - ОСОБА_9 . В автомобілі, окрім нього та дружини, знаходився ОСОБА_7 , а також двоє неповнолітніх дітей. Після зіткнення дружина злякалася, оскільки таке з нею трапилося перший раз в житті. Він сказав їй залишатися з дітьми, а сама вийшов з автомобіля, щоб оглянути пошкодження. Разом з ним вийшов ОСОБА_7 . Вони почали спілкуватися з ОСОБА_10 , яка була за кермом в автомобілі. Враховуючи те, що пошкодження були мінімальні, ОСОБА_6 запропонував добровільно відшкодувати вартість ремонту. ОСОБА_2 комусь подзвонила по телефону і сказала, що розмір шкоди становить 5000 доларів СІПА, які необхідно покласти зараз «на капот». ОСОБА_6 сказав, що це явно завищений розмір шкоди і сам запропонував викликати поліцію, щоб завдану шкоду відшкодовувала страхова компанія. З ОСОБА_10 спілкувався спочатку він та ОСОБА_7 , а потім вже і його дружина ОСОБА_4 . Коли приїхала поліція, а це було, приблизно, за годину після ДТП, то ОСОБА_2 вказала, що за кермом був саме ОСОБА_6 . Він говорив поліцейським, що за кермом була його дружина, сама ОСОБА_4 також постійно говорила, що це вона була за кермом. Про це також стверджував і ОСОБА_7 , який продовжував перебувати на місці ДТП, але його взагалі співробітники патрульної поліції опитувати відмовилися. Йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, проте він відмовився, оскільки огляд, на вимогу поліцейського, повинен проходити водій, а він водієм не був. Окрім того, він не заперечував, що вживав пиво, проте це не має значення, тому що він не керував автомобілем, а тому мав право вживати пиво.Також він пояснив суду, що проходив курс хіміотерапії через онкологічне захворювання рак горла. Після лікування у нього порушена артикуляція і йому важко довго говорити пересихає горло. Також зазначив, що співробітники патрульної поліції спочатку відмовлялися складати відного нього протокол, оскільки не було доказів того, що він керував автомобілем на момент ДТП, проте потім отримали від свого керівництва вказівку, після чого були вимушені складати протокол саме на нього.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ярошенко О.О. вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому правопорушень, про що подав до суду письмове клопотання. В обгрунтування позиції зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 на момент ДТП був водієм автомобіля, у нього не було обов`язку пройти огляд на вимогу поліцейського.Таким чином, і діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення як за ч.1 ст.130 КУпАП, так і за ст.124 КУпАП. Щодо ст.124 КУпАП оскільки на момент ДТП за кермом була інша особа, а саме ОСОБА_9 , то склад адміністративного правопорушення вбачається саме в її діях. Таким чином склад адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , пояснила, що вона працює на посаді слідчого Дніпровського РУП. 13.11.2024 року вона керувала автомобілем БМВ. Зупинилася на світлофорі виїжджаючи з вул. Немировича-Данченко на Прибережну автомагістраль. В цей час автомобіль «Фольксваген», який рухався по Прибережній магістралі та здійснював поворот праворуч, не вписався в поворот та допустив зіткнення з керованим нею автомобілем. З автомобіля «Фольксваген» вийшли два хлопця, разом з нею оглянули пошкодження та запропонували вирішити все на місці. Це були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вона зателефонувала знайомому, який орієнтовно оцінив збитки. Після цього вона сказала хлопцям, що збитки оцінює у 5000 доларів США. Вони не визнали таку суму збитків, після цього була викликана патрульна поліція. Під час спілкування ОСОБА_2 побачила у обох хлопців ознаки алкогольного сп`яніння та повідомила про це патрульній поліції. При цьому вона зазначила, що автомобілем на момент ДТП керував саме ОСОБА_6 . На пасажирському сидінні був ще один чоловік, також були діти. ОСОБА_4 в автомобілі не було, вона впевнена. ОСОБА_4 була на місці ДТП, проте вони приїхала пізніше разом із своїм татом. Також звертала увагу на те, що ОСОБА_4 має дуже малий досвід керування транспортним засобом і з великими труднощами поїхала після складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Представник ОСОБА_2 адвокат Шершакова М.С. заперечує проти закриття провадження у справі про що подала до суду письмове заперечення, в обгрунтування якого зазначила, що Потерпіла ОСОБА_2 як поліцейським, що прибула на місце ДТП, так і суду, надала показання, що за кермом транспортного засобу Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 перебував саме ОСОБА_1 , тобто її показання з часу, коли сталась ДТП, є незмінними. Свідок ОСОБА_11 додатково надав суду показання, що коли останній прибув на місце ДТП, там перебували виключно ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , двоє їх неповнолітніх дітей та ОСОБА_2 . Жодних інших осіб на час, коли ОСОБА_11 приїхав на місце ДТП не було. Лише за сплином часу до місця ДТП приїхала ОСОБА_9 з особою чоловічої статі. Показання свідки ОСОБА_12 змінювались неодноразово, в тому числі і безпосередньо в день ДТП. Останній не заперечує зазначеного та навіть при дачі показань у суді зазначив, що версій як сталась ДТП у нього щонайменше три. ОСОБА_9 , яка начебто перебувала за кермом автомобіля Фольксваген також змінює свої показання. Зокрема, при наданні письмових пояснень співробітникам патрульної поліції остання зауважила, що свідком ДТП є ОСОБА_12 , який начебто був просто перехожим. Безпосередньо в судовому засіданні при розгляді справи виявилось, що ОСОБА_12 є кумом ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , а в авто перебувала його неповнолітня донька. Крім того, ОСОБА_9 свідчить суду та надавала показання співробітникам патрульної поліції про те, що рухалась за кермом на зелене світло світлофора, в той час як зіткнення сталось вже на перетині головної дороги (Прибережної магістралі), що прямо свідчить про те, що автомобіль, який вчинив зіткнення, рухався на табличку білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору при виконанні маневру повороту праворуч з Прибережної магістралі з боку вул. В`ячеслава Зайцева на вул. Немировича-Данченка. Окремо зауважила, що ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 надали суду показання про події того дня, зокрема те, що у проміжок часу приблизно з 16:00 до 18:50 останні перебували у Вознесенівському районі міста Запоріжжя, а саме - заїжджали до супермаркету «Сільпо», розташованого в торговому центрі «Україна» (м. Запоріжжя, просп. Соборний, 147) (такі показання первісно надав ОСОБА_1 , в подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_12 стверджували, що це був супермаркет «Сільпо», розташований на вулиці Перемоги, 64) для придбання алкогольних напоїв та надалі поїхали на вже зазначений вище каскад фонтанів «Райдуга» на прогулянку. Як вже зазначалось представником ОСОБА_2 - адвокатом Шершаковою М.С. у попередніх клопотаннях та безпосередньо у судових засіданнях по даній справі, зазначені вище показання щодо місць перебування сторін особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, спростовуються звітом про маршрут руху автомобіля Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_1 , зафіксований системами відеоспостереження «Безпечне місто - Запоріжжя» та пошукової системи VEZHA, за період з 05:00 до 23:59 13.11.2024, наданий суду адвокатом Шершаковою М.С. Всі вищевикладені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 намагається ухилитись від адміністративної відповідальності шляхом надання неправдивих свідчень суду та перекручування обставин ДТП як самостійно так і за допомогою свідків. Показання ОСОБА_9 свідчать про те, що остання взагалі не перебувала при вчиненні ДТП на місці ДТП, оскільки, зокрема, якщо б вона справді була за кермом авто Фольксваген остання мала б бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою, зокрема за сигналами світлофора. Показання свідка ОСОБА_12 щодо обставин ДТП взагалі не мають братись судом до уваги, оскільки останні змінювались щонайменше тричі з моменту, коли сталась ДТП, що останній не заперечує. Вина ОСОБА_1 повністю доведена, оскільки підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173015 від 13.11.2024 року;протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173027 від 13.11.2024 року;письмовими поясненнями ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо- транспортної пригоди, яка відбулася за його участю та показаннями, які надала ОСОБА_2 у судовому засіданні;показаннями свідка ОСОБА_11 ;відеозаписами з нагрудних камер відеореєстраторів поліцейських, відеозапис на яких вівся з моменту повідомлення про вчинення правопорушення та до моменту винесення спірної постанови та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , за клопотанням сторони потерпілої свідок ОСОБА_11 .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 . 13 листопада 2024 року вона знаходилася на роботі по бульвару Центральному у м.Запоріжжі. Робочий день її закінчується о 17:00 год. В цей час за нею приїхав її чоловік - ОСОБА_1 разом із нашим другом ОСОБА_7 . Вони зустрілися, коли забирали дітей з тренування, і вирішили разом провести час. Коли ОСОБА_4 вийшла з роботи, то вони поїхали в Амстор. Коли вони їхали, ОСОБА_5 запитав дружину, чи не проти вона поїхати додому за кермом, щоб вони з ОСОБА_13 могли випити пива. ОСОБА_14 погодилася, оскільки вона намагається покращити свої навички керування автомобілем, і часто їздить додому за кермом саме з роботи, коли її забирає чоловік. Посвідчення водія у неї з 2016 року, проте вона їздила не багато. У 2024 році у її чоловіка виявили онкологічне захворювання рак горла. Він проходив курс хіміотерапії, тому вона була вимушена їздити за кермом, зокрема возила його з лікарні. Тож, з літа 2024 року вона стала частіше їздити за кермом. Повертаючись безпосередньо до обставин ДТП, вона зазначила, що, приблизно о 18 год. 40 хв. почав накрапати дощ, вони вирішили їхати додому. Повернулися до автомобіля, вона сіла за кермо та поїхала по Прибережній автомагістралі. Повертаючи праворуч на вул.Карпенко-Карого, у неї, при обертанні керма, зіскочила рука, внаслідок чого автомобіль поїхав по неправильній траєкторії і сталося зіткнення з автомобілем БМВ, який, найбільш ймовірно, стояв, тому що сама ОСОБА_9 рухалася на зелений сигнал світлофору. Після удару, вона злякалася. ОСОБА_6 наказав їй залишатися в автомобілі, а сам вийшов, щоб подивитися пошкодження транспортних засобів. Клюба ОСОБА_13 вийшов разом з ОСОБА_5 . Вона, приблизно, 5 хвилин залишалася на передньому сидінні автомобіля. В цей час вони запитала у дітей, чи все добре, спробувала заспокоїтись сама. Потім пересіла назаднє сидіння і ще близько 5 хвилин сиділа разом з дітьми, переконавшись, що з ними все гаразд. Оскільки удар був не сильний, то діти не злякалися. Тілесних ушкоджень чи забоїв ніхто не отримав. Приблизно через 10 хвилин, вона побачила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_13 не можуть домовитися з дівчиною, після чого вона також підійшла до них. Приблизно в цей же час на допомогу ОСОБА_2 приїхав чоловік та дівчина. Як тепер вона розуміє, це була адвокат Шершакова Марина та свідок ОСОБА_11 . Вона також спробувала взяти участь в розмові і почула, що потерпілі оцінили шкоду у 5000 доларів, які необхідно віддати зараз. Така шкода очевидно не відповідала пошкодженням транспортного засобу. ОСОБА_9 повідомила, що вона була за кермом і що у них є поліс страхування. Через кілька хвилин приїхала поліція і почала оформлювати матеріали ДТП. Оскільки вона побачила, що це все триває довго, то вона викликала свого батька, щоб він забрав дітей. Патрульній поліції вона повідомила, що була за кремом автомобіля «Фольксваген» і погодилася зі своєю виною в ДТП. Поліцейські сказали, що вони будуть складати протокол на ОСОБА_1 , оскільки свідки, а саме інший водій, вказує, що він був за кермом. Вона пробувала заперечувати, проте її не слухали. Врешті решт, приблизно через дві години, протокол склали на її чоловіка. Потім, коли поліцейські їй дозволили поїхати, ніхто не забрав автомобіль БМВ, який стояв впритул до Фольксвагена, всі почали спостерігати, чи зможе вони поїхати на Фольксвагені. Незважаючи на те, що за нею всі спостерігали і вона хвилювалася, а також, незважаючи на те, що скло на транспортному засобі запотіло, вона заднім ходом виїхала на Прибережену магістраль та поїхала додому разом зі своїм чоловіком.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , пояснив, що він є кумом ОСОБА_1 , 13.11.2024 року він зустрівся зі своїм кумом на Бородінському мікрорайоні, де їх діти були на тренуванні. Оскільки вони давно не бачилися, то вирішили провести разом час. ОСОБА_15 необхідно було забрати дружину з роботи, через це вони поїхали на бульвар Центральний. Там вони забрали ОСОБА_4 дружину ОСОБА_5 і ОСОБА_5 домовився з нею, що вони поїдуть погуляти на каскад «Райдуга». По дорозі заїхали в «Амстор» по вул.Перемоги. Вони с ОСОБА_16 взяли собі по кілька пляшок пива. Потім вони приїхали на паркувальний майданчик на каскад «Райдуга», де ОСОБА_4 з дітьми пішла годувати качок, а вони залишились на лавці, де, в процесі спілкування, випили пиво. Коли почав накрапати дощ, ОСОБА_14 повернулася з дітьми до автомобіля, вони сіли в машину та поїхали. За кермо сіла ОСОБА_4 , ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння, він сів назад на місце за водієм, разом з дітьми. Коли ОСОБА_4 здійснювала поворот праворуч з Прибережної магістралі на вул.Немировчиа - Данченка, ОСОБА_14 не впоралася з керуванням та допустила зіткнення з автомобілем БМВ, який стояв на світлофорі на червоне світло, допустила зіткнення передньою частиною «Фольксвагена» з передньою частиною «БМВ». Через низьку швидкість, пошкодження були мінімальні. Незважаючи на це, ОСОБА_4 злякалася та помітно розхвилювалася. ОСОБА_5 сказав їй залишатись в машині, а сам пішов оглянути транспортні засоби. ОСОБА_7 також пішов разом з ним. Оскільки пошкодження були зовсім не значні, щоб не витрачати кілька годин на оформлення ДТП, ОСОБА_6 запропонував вирішити питання шляхом добровільного відшкодування шкоди. Водій автомобіля «БМВ» комусь подзвонила, після чого назвала суму 5000 доларів США. ОСОБА_5 назвав цю суму такою, що не відповідає характеру пошкоджень. Через кілька хвилин на допомогу водію «БМВ» прибув чоловік та дівчина. Вони наполягали на сумі 5000 доларів і говорили, що цю суму необхідно «привезти на капот» - тобто віддати прямо зараз. ОСОБА_5 на це не погодився і сказав, що необхідно викликати поліцію. Коли приїхала патрульна поліція, то вони, зі слів ОСОБА_2 , яка також є поліцейською, вирішили, що складати протокол необхідно саме відносно ОСОБА_5 . Свідок хотів надати пояснення, проте у нього їх відмовлялися взяти. Поліцейські довго не могли вирішити, на кого складати протокол, проте, врешті решт, склали протокол на ОСОБА_1 , хоча на момент ДТП за кермом була ОСОБА_14 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 13.11.2024 року йому зателефонувала ОСОБА_2 і повідомила, що потрапила у ДТП, він підїхав на місце ДТП хвилин через 10-15 і побачив, що зіткнулися два автомобіля BMW X3, який належить ОСОБА_2 та Volkswagen Golf. ОСОБА_2 була збентежена коли він приїхав. Вони почали спілкуватися з водієм Volkswagen Golf щоб вирішити питання, було два чоловіка, один сказав, що він був за кермом і прохав усе вирішити на місці ДТП, інший чоловік, який потім назвався поліцейським пішоходом був на пасажирському сидінні, ще на задньому сидінні було двоє дітей. Подзвонили знайомим на СТО, описав характер ушкоджень автомобіля BMW X3 і повідомили, що ремонт приблизно буде коштувати 4000-5000 доларів США. Вказана сума була озвучена водію і він почав агресивно себе поводити, у нього були видимі ознаки сп`яніння і почав ще більше агресувати. Через деякий час на місце ДТП приїхав ще один автомобіль KIA RIO в якому було двоє осіб чоловік віком 55-60 років за кермом та жінка на пасажирському сидінні. Вони підійшли до автомобіля Volkswagen Golf, спілкувалися з водієм та стало зрозуміло, що приїхала дружина водія та батько дружини водія. З відшкодуванням шкоди так нічого і не вирішилося, тому ОСОБА_2 викликала поліцію. Поки їхала поліція дружина водія підійшла до ОСОБА_2 та попрохала сказати, що вона була за кермом. Приїхала поліція і почалася напружена ситуація.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення визнається протиправною, винною дією чи бездіяльністю, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно, об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1.5. Постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з 1.4 Постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Виходячи з вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 10.1 ПДР встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 12.1 ПДР встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Оцінюючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме, даними, що містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173027 від 13.11.2024 року року, згідно до якого 13.11.2024 р„ 18 год 50 хв, в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, на перехресті вул. Немировича-Данченко та Прибережної автомагістралі, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Golf д. н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху жне впевнився в безпеці, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з тз BMW X3 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася на зустріч, при ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР та п. 12.1 ПДР, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173027 від 13.11.2024 року, складений правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 КУпАП, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею, та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

- схемі місця ДТП від 13.11.2024 року доданою до протоколу, яка містить обставини, які містять фактичні дані, на основі яких суддею встановлюються обставини, які свідчать про наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, зі схеми встановлено, що на ній зазначено кінцеве розташування транспортних засобів, зокрема, місце зіткнення транспортних засобів, яке розташовано на смузі руху ОСОБА_2 , тобто підтверджує ті обставини, що водій автомобіля Фольксаваген Гольф при зміні напрямку руху жне впевнився в безпеці, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з тз BMW X3 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася на зустріч.

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 наданими у судовому засіданні та наданими на місці дорожньо-транспортної пригоди, які є сталими, послідовними і взаємоузгодженими як між собою, так і з іншими зібраними у справі доказами, зокрема схемою ДТП, поясненнями свідка ОСОБА_11 , пошкодженнях на транспортних засобах, фототаблицях

-пошкодженнями на транспортних засобах, про які зазначено у схемі ДТП.;

-фототаблицях, які додані до протоколу, з яких видно місце зіткнення, розташування транспортних засобів на місці дтп.

Таким чином, оцінюючи дані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, та свідчить про те, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а водій ТЗ Volkswagen Golf д. н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з тз BMW X3 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася на зустріч, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди

При цьому, показання водія ОСОБА_1 щодо того, що він ПДР України не порушував оскільки не керував транспортним засобом суддя оцінує критично, оскільки вони не відповідають встановленим судею фактичним обставинам справи і спростовуються вищенаведеними доказами у своїй сукупності.

Окрім того, частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 3 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доказана та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме:

-Відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173015 від 13.11.2024 року, згідно якого, 13.11.2024 року, 18 год 50 хв, в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, на перехресті вул. Немировича-Данченко та Прибережної автомагістралі, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував ТЗ Volkswagen Golf д. н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Окрім того, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння поліцейським виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, викладені ознаки сп`яніння та зазначено, що огляд не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, що він перебуває у такому стані, останній відмовився від проходження огляду неодноразово.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не заперечує і сам ОСОБА_1

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 наданими у судовому засіданні та наданими на місці дорожньо-транспортної пригоди, які є сталими, послідовними і взаємоузгодженими як між собою, так і з іншими зібраними у справі доказами, зокрема схемою ДТП,

-поясненнями свідка ОСОБА_11 , який підтвердив, що у водія автомобіля «Фольксваген Гольф» були видимі ознаки сп`яніння і він поводився агресивно.

-відеозаписами з нагрудних камер відеореєстраторів поліцейських, відеозапис на яких вівся з моменту повідомлення про вчинення правопорушення та до моменту винесення спірної постанови.

Вказаний відеозапис містить фіксацію відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України і є беззаперечним доказом відмови останнього від проходження медичного огляду.

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних зауважень до протоколу не зазначено, від підпису ОСОБА_1 відмовився, пояснення надавати він відмовився, що також підтверджується даними, які містяться на відеодоказах.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до суду не надано.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 в будь-який спосіб не оскаржувались дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порядку КАС або до керівництва патрульної поліції з метою проведення службової перевірки. За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, на якому ОСОБА_1 підтверджує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовляється, що на думку суду, є беззаперечним доказом відмови останнього від проходження медичного огляду. Зафіксовані відеозаписом обставини доводять, що ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснені його права, порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З вказаного відеозапису також вбачається, що дійсно на місці зупинки дружина ОСОБА_1 ОСОБА_9 та друг ОСОБА_1 ОСОБА_12 разом і чоловіком середнього віку намагаються у напруженій атмосфері спілкування запевнити поліцейських, що за кермом автомобіля Фольксваген перебувала ОСОБА_17 , проте протокол складено на ОСОБА_1 , оскільки посадова особа, яка склала протоколи на підставі пояснень потерпілої та свідка дійшла висновку, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом вказаного автомобіля.

На спростування пояснень ОСОБА_1 представником потерпілої надано і досліджено в судовому засіданні дані з камер відеоспостереження «Безпечне місто Запоріжжя» про переміщення транспортного засобу Фольксваген Гольф у проміжку часу з 16:00 до 18:50, метою долучення яких було спростування показів ОСОБА_1 про обставини ДТП, зокрема те, що приблизно о 16:00 годині останній забрав свою дружину - ОСОБА_9 з робочого місця, розташованого на бульварі Центральному, точної адреси місця роботи ОСОБА_1 суду не зазначив, у місті Запоріжжі та останні поїхали до каскаду фонтанів «Райдуга» адреса місця знаходження: м. Запоріжжя, Вознесенівський р-н, просп. Маяковського, 26 на прогулянку. Як зазначив ОСОБА_1 , за кермом транспортного засобу Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 , з моменту зустрічі останнім дружини з робочого місця (тобто приблизно о 16:00) й до моменту вчинення ДТП (о 18:50) за кермом зазначеного ТЗ перебувала дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_9 . Крім того останній надав показання суду, що у проміжок часу приблизно з 16:00 до 18:50 останні перебували у Вознесенівському районі міста Запоріжжя, а саме - заїжджали до супермаркету «Сільпо», розташованого в торговому центрі «Україна» (м. Запоріжжя, просп. Соборний, 147) для придбання алкогольних напоїв та надалі поїхали на вже зазначений вище каскад фонтанів «Райдуга» на прогулянку. Встановлено, що системи відеоспостереження «Безпечне місто Запоріжжя», що зафіксували рух автомобіля засобу у наступний час в проміжку з 16:00 до 18:50 : О 17:53 13.11.2024- Дніпровський район міста Запоріжжя, біля площі Запорізької;О 17:55 13.11.2024 - Дніпровський район міста Запоріжжя, на перехресті просп. Металургів та просп. Соборного; О 18:04 13.11.2024 - Вознесенівський район міста Запоріжжя, по Соборному, біля Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, просп. Соборний,206; О 18:06 13.11.2024 - Вознесенівський районом міста Запоріжжя, по Соборному, в напрямку просп. Маяковського.

Вказані відео та роздруківки з урахуванням похибок у часі, місці та назвах відображених на них транспортних засобів в сукупності із тими обставинами, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушень о 18:50 год 13.11.2024 року, а інформація надана представником потерпілого створена у період часу з 16:00 до 18:50 год, відеофіксація та звіт не містять даних щодо особи водія за кермом транспортного засобу, суд дійшов висновку, що в розумінні ст. 251 КУпАП вказана інформація не містить фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому вказана інформація суддею визнається неналежним доказом у даній справі, як така, що не відповідає критеріям доказів, визначеним ст. 251 КУпАП України.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом звіту про рух автомобіля «Фольксваген, то суд ці доводи відхиляє, з огляду на те, що вказаний звіт не береться суддею до уваги під час ухвалення постанови як неналежний, і підстав для визнання його недопустимим не встановлено.

При цьому сукупність інших вищенаведених доказів підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень.

Твердження захисника щодо відсутності у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП суд виходить з того, що вони спростовуються показами у суді свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_2 , яка була очевидцями ДТП та бачили що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, що одразу ж і повідомили поліцейським, які прибули на місце ДТП та зафіксували показання на відео камеру.

Крім того, згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, які містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, а тому суддя вважає, що протоколи, складені поліцейськими також є доказами, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень оскільки вони складені за результатами проведеної ними перевірки обставин ДТП, огляду місця ДТП, пошкоджень на транспортних засобах, відібрання пояснень від свідків вказаної пригоди, а тому суд має право посилатись на фактичні дані, які них зафіксовані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень.

Факт керування автомобілем ТЗ Volkswagen Golf д. н.з. НОМЕР_1 13.11.2024 р„ 18 год 50 хв, в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, на перехресті вул. Немировича-Данченко та Прибережної автомагістралі, водієм ОСОБА_1 підтверджений поясненнями потерпілої ОСОБА_2 наданими письмово як на місці дорожньо-транспортної пригоди, так і у судовому засіданні, поясненнями свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні, який повідомив про відомі йому обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, як особа яка перебувала на місці ДТП ще до того, як на місце ДТП прибула ОСОБА_9 , яка, відповідно до матеріалів справи, надала пояснення, що вона перебувала за кермом Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 та до моменту складання співробітниками патрульної поліції протоколів про адміністративні правопорушення.

Надаючи оцінку поясненням потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_11 у сукупності із іншими доказами, суд визнає їх належними, послідовними і такими, що підтверджують обставини встановлені судом.

Так, потерпіла ОСОБА_2 як поліцейським, що прибула на місце ДТП, так і суду, надала показання, що за кермом транспортного засобу Фольскваген Гольф державний номер НОМЕР_1 перебував саме ОСОБА_1 , тобто її показання з часу, коли сталась ДТП, є незмінними. Потерпіла на місці ДТП зазначила, що очікуючи поліцію до неї підійшла невідома жінка, яка під`їхала на місце пригоди пізніше та підійшовши до неї повідомила, що вона є дружиною чоловіка, який буз кермом «Фольксваген» та сказала, що якщо що то вона була за кермом, на що потерпіла вказала їй, щоб жінка відійшла від неї з такими пропозиціями.

Свідок ОСОБА_11 додатково надав суду показання, що коли останній прибув на місце ДТП, там перебували виключно ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , двоє їх неповнолітніх дітей та ОСОБА_2 . Жодних інших осіб на час, коли ОСОБА_11 приїхав на місце ДТП не було. Лише за сплином часу до місця ДТП приїхала ОСОБА_9 з особою чоловічої статі.

Показання свідка ОСОБА_9 , яка повідомила про те, що саме вона керувала автомобілем, виходячи з того, що вказаний свідок є дружиною ОСОБА_1 , а тому безумовно зацікавлена у тому щоб останній зміг уникнути відповідальності за скоєне, суддя відхиляє, крім того, її показання повністю спростовуються вищенаведеними доказами, а саме: показами свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_2 як у судовому засіданні, так і на місці пригоди. Тим більше, ОСОБА_9 , змінює свої показання. Зокрема, при наданні письмових пояснень співробітникам патрульної поліції остання зауважила, що свідком ДТП є ОСОБА_12 , який начебто був просто перехожим. Безпосередньо в судовому засіданні при розгляді справи виявилось, що ОСОБА_12 є кумом ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , а в авто перебувала його неповнолітня донька. Крім того, ОСОБА_9 свідчить суду та надавала показання співробітникам патрульної поліції про те, що рухалась за кермом на зелене світло світлофора, в той час як зіткнення сталось вже на перетині головної дороги Прибережної магістралі, що прямо свідчить про те, що автомобіль, який вчинив зіткнення, рухався на табличку білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору при виконанні маневру повороту праворуч з Прибережної магістралі (з боку вул. В`ячеслава Зайцева) на вул. Немировича-Данченка, що в цілому ставить під сумнів щирість показів цього свідка.

З наведених підстав суддею відхиляються і покази свідка ОСОБА_12 який є кумом особи відносно якої складено протокол, а тому також є зацікавленою особою в результатах розгляду справи. Більш того, показання свідка ОСОБА_12 , крім того, що вони суперечать іншим зібраним у справі доказами, змінювались неодноразово, в тому числі і безпосередньо в день ДТП. Останній не заперечує зазначеного та навіть при дачі показань у суді зазначив, що версій як сталась ДТП у нього щонайменше три. Отже суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_12 , оскільки вони постійно мінялися та адаптовувалися в залежності від стадії розгляду справи, що на переконання суду свідчить лише про те, що позиція цього не відображає реальний стан речей і в цілому є сумнівною.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на вищенаведене, надані суду докази стороною захисту, зокрема, покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 суддею оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Тим більше, цього ж дня 13.11.2024 року згідно архіву правопорушень та відеофіксації на ОСОБА_1 було накладено стягнення за постановою поліцейського за ч. 1 ст. 126 КУпАП керування ТЗ особою, яка не має відповідних документів. При складанні на ОСОБА_1 постанов про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, останній не намагався оскаржити такі, не надавав жодних пояснень поліцейським, не виклав своїх зауважень у протоколах про адміністративне правопорушення, лише відмовився від підпису на останніх. ОСОБА_1 був обізнаний про постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 було відомо про винесення відносно нього 13.11.2024 року постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, так як розгляд справи відбувався за його участі. Крім того, із позовною заявою до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Ярошенка О.О. звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя лише 29.01.2025, тобто за спливом більше двох місяців з моменту вчинення ДТП і після початку розгляду справи відносно нього в суді за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до ухвали судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М. від 30.01.2025 по справі №334/771/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишено без руху у зв`язку з пропущеним строку для оскарження постанови. Надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Станом на час розгляду цієї справи дані щодо відкриття провадження у справі №334/771/25 відсутні.

Щодо клопотання захисника про визнання недопустимими доказами протоколів про адміністративне правопорушення з тих підстав, що вони роздруковані на мобільному принтері, використання якого взагалі нічим не регламентоване та перерізані навпіл, то суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2021 №1395 із змінами, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №173015 та серії ЕПР1 №173027 від 13.11.2024 , відносно ОСОБА_1 складалися в електронній формі з автоматичним присвоєнням їм відповідної серії та номера, їх роздруковано за допомогою спеціальних технічних пристроїв, є допустимими доказами та складені у передбачений законом спосіб, а отже мають бути належним чином досліджені суддею як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Дійсно під час оформлення матеріалів справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказані протоколи серії ЕПР1 №173015 та серії ЕПР1 №173027 від 13.11.2024 було розрізано навпіл та долучено до матеріалів справи із внесенням відомостей до опису справ про долучення протоколу на арк. 1-2. Разом із тим, наявність змісту викладених у протоколах обставин, порядок складення, участь ОСОБА_1 під час складення протоколів серії ЕПР1 №173015 та серії ЕПР1 №173027 від 13.11.2024 на місці їх складення, підписи учасників не оспорюється. Тим більше, поділ протоколів не спотворив їх змісту, не перешкодив ознайомленню з його змістом та встановленню з них обставин, які підлягають доказування у даній справі. Крім того, з приводу недостовірності вказаних протоколів чи порушення порядку їх складення від ОСОБА_1 скарг на дії працівників поліції не подавалося. Обставини, викладені у протоколах додатково викладено у долучених до протоколів картках обліку адміністративного правопорушення з Бази інформаційного порталу Національної поліції та ксерокопіях протоколів, які долучені до справи, а тому підстав для визнання вказаних протоколів недопустимими лише з підстав їх розрізання навпіл, з урахуванням наявності у них усіх обов`язкових даних визначених Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2021 №1395, заповнення усіх розділів протоколів з п.1 по п.18 та повного відображення необхідної інформації, судом не встановлено.

Посилання сторони захисту як на підставу відсутності доказів вини ОСОБА_1 на фрагменти розмов поліцейських відображених на відеозаписі з приводу відсутності доказів про які розмовляють поліцейській у розмовах між собою, на кшталт, поліцейський каже напарнику, що не бачить судової перспективи справи, не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки їх вчинення підтверджується вищенаведеними доказами у їх сукупності.

Всі інші доводи суддею оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Версія ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є непереконливою, нелогічною і суперечить дослідженим доказам.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень.

Суд ставиться критично до невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, оскільки докази зібрані у справі підтверджують як факт керування автомобілем, так і факт відмови від проходження огляду і позицію сторони захисту стосовно недопустимості доказів у справі, за відсутності відповідних підтверджуючих даних, розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності. При цьому ОСОБА_1 у судовому засіданні не оспорював ані факт вживання у той день алкоголю, ані факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і тому з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст.36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Суд вважає, що більш серйозне правопорушення є адміністративний правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті, а саме у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У Законі України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір стягується із особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 22.01.2025 серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 124, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285,287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (сімнадцять тисяч) гривень (ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300 Код отримувача: 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0008001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю.В. Апаллонова