Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/1/25
Єдиний унікальний №733/2734/24
Постанова

Іменем України

13 лютого 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Пікуль Л.К.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заміжньої, мешканки АДРЕСА_1 , перебуваючої у декретній відпустці, ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно протоколу, 15 грудня 2024 року о 16-00 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , з адресу якого висловлювалася нецензурною лайкою, у результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останнього.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надавши заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та закрити провадження у справі, так як між нею та її чоловіком виникла звичайна сварка, в ході якої ніхто не висловлювався нецензурною лайкою.

Адвокат Жовнер О.М. також у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився, надавши заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та просив врахувати, що 15.12.2024 року працівників поліції він не викликав, при цьому ні він, ні його дружина нецензурною лайкою один до одного не висловлювалися, психологічного насильства не вчиняли.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, органом поліції наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 262180 від 16 грудня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , яка зазначила, що між нею та ОСОБА_2 виник конфлікт, під час якого вони один на одного висловлювалися нецензурною лайкою, письмові пояснення ОСОБА_2 , який зазначив, що дружина вела себе неадекватно та чіплялася до нього, вдаривши шваброю, терміновим заборонним приписом від 16.12.2024 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Однак, досліджені судом матеріали справи не містять достатніх доказів, які б вказували на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме те, що вона висловлювалася в адресу останнього нецензурною лайкою.

Свідки вказаної події відсутні.

Крім того, сам ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій зазначив, що нецензурною лайкою в його адресу ОСОБА_1 не висловлювалася.

Суд враховує також ту обставину, що ОСОБА_3 не викликав працівників поліції з приводу вчиненого його дружиною насильства в сім`ї, при цьому працівники поліції без будь-яких заяв потерпілого та належних для цього законних підстав склали на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Разом з тим, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення суд констатує, що останній містить лише інформацію про вчинене правопорушення сформульоване працівником поліції і такий протокол без підтвердження іншими достатніми та належними доказами не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, не підтверджується наявними у справі доказами, що виключає у діях останньої наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною вище статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Овчарик