Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
18.02.2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

за участю прокурора: Моспана О.О.

правопорушника: ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Кіровоградського управління департаменту внутрішньої безпеки НП України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новоархангельськ Кіровоградської області, українця, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2025 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від Кіровоградського управління департаменту внутрішньої безпеки НП України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 6/2025 від 04.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 маючи спеціальне звання сержант служби цивільного захисту до 21.10.2024 проходив службу в Головному управління ДСНС України у Кіровоградській області та будучи суб`єктом декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави несвоєчасно без поважних причин, тобто після встановленого строку декларування (протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності), а саме 11.01.2025 року о 11.23 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію при звільненні особи, яка припиняє виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює період 01.01.2024-21.10.2024, який не був охоплений раніше поданими деклараціями), чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав повністю, щиро каявся у скоєному, просив суворо не карати. Вказав, що не знав до якого часу потрібно подати декларацію.

Прокурор підтримав обставини, викладені в протоколі та просив піддати правопорушника адміністративному стягненню у виді штрафу.

Заслухавши учасників та дослідивши справу про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП вказує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.06.2021 року відповідно до наказу № 114 року призначено сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного-рятувальника 31 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Кіровоградській області пожежним рятувальником 31 Державної пожежно-рятувальної частини з державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Кіровоградській області з 01.07.2021 року.

21.10.2024 року на підставі наказу № 485 сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного-рятувальника 31 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Кіровоградській області звільнено із служби цивільного захисту за пунктом 176 підпункту 9 (за згодою сторін) та виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Положеннями п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Виходячи із положень зазначених норм матеріального права, у порушника виник обов`язок подати декларацію при звільненні протягом тридцяти календарних днів з дня припинення служби у ГУ ДСНС України в Кіровоградській області тобто до 20.11.2024 року.

Однак порушник зазначені норми Закону проігнорував та подав декларацію при звільненні о 11.23 год. 11.01.2025 року, тобто після спливу строку встановленого законодавцем.

Ст. 68 Конституції України вказує, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Дефініція корупційного правопорушення дана в абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «По запобігання корупції», зокрема це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно п.п. «в» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону (п. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 45Закону України «Про запобігання корупції» , особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

На виконання вище зазначених вимог законодавства, правопорушник був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування після звільнення зі служби не пізніше встановленого законодавцем строку.

Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який був обізнаним щодо обов`язку, способу та терміну подачі зазначеного типу декларації, порушив його та подав декларацію за межами встановленого строку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт несвоєчасної подачі декларації після звільнення та відсутність у нього поважних причин пропуску їх подання.

Ч. 1 ст. 1726 КУпАП, передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відтак, вирішуючи питання про притягнення останнього до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій особою, уповноваженою на виконання функцій держави суд враховує: об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 1726 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 1726 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 1726 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиноюстатті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; 3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» стало відомо, що ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення зі служби з порушенням строків.

Подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП та вина правопорушника у його вчиненні повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Правопорушник не навів суду жодних причин поважності пропуску строку на подання декларації та не заперечував проти факту несвоєчасного подання декларації.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність правопорушника суд визнає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, суд не знаходить.

При призначенні виду адміністративного стягнення правопорушнику суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відношення до скоєного, і тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вчинене правопорушення.

Суд дійшов до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до ст. 401 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

В ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на час ухвалення судового рішення 605,60 грн.

Зазначена сума судового збору, крім штрафу, підлягає стягненню з порушника.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст. ст. 1, 10, 24, 1726 221, 245, 268, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що складає 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст. ст. 307 та 308 КУпАП відповідно до якої штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 3001, 3002 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: