Провадження № 3/644/266/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 лютого 2025 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Шевченко С.В. розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в :

16.11.2024 року о 22:28 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 4 по вул. Зеленій в с. Огурцівка, Куп`янського району, Харківської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат огляду 0,37 проміле.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у його відсутність з таких підстав.

Змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Крім цього, керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів потерпілого і інтересів суспільства, є можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без наявності даних про вручення судової повістки безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений, не був позбавлений можливості дізнатися про дату, час та місце розгляду справи в декілька способів, або ж через канцелярію суду, або ж із сайту Судова влада України.

Враховуючи викладені обставини, суддя дійшов висновку, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про умисний характер його дій, направлений на невиправдане затягування процесу, та має реагувати на вказаний випадок шляхом розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши відеозапис, суд приходить до наступного висновку…

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.9 (а) ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом, зокрема у стані алкогольного сп`яніння. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 (а) ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України підтверджується матеріалами справи, які були досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 16.11.2024 року, яким зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом біля будинку № 4 по вул. Зеленій в с. Огурцівка, Куп`янського району, Харківської області в стані алкогольного сп`яніння; довідкою приладу Alcotest Drager 6810, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,37 проміле); письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням ОСОБА_1 на огляд до КНП «Шевченківська ЦРЛ»; відеозаписом з боді - камери поліцейського, який доданий до матеріалів справи.

На підставі викладеного, доходжу висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, його відношення до скоєного, характер правопорушення, його суспільну небезпечність, і вважає за можливе накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33-38,40-1,124,122-4,276,283-285, КУпАП, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя С. В. Шевченко