П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП відсутні, -

В С Т А Н О В И В :

07.12.2024 о 23 годині 44 хвилин у м. Житомирі по вул. Радонова, 16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia Tour, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого на розсіювачах світлових приладів (задніх габаритних ліхтарях) нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість та світлопропускання, також задні габаритні ліхтарі не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу та на світлових приладах немає розсіювача, що вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.4.3 а, п. 31.4.3 г Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судові засіданні, призначені на 27.12.2024, 10.01.2025, 23.01.2025, 05.02.2025 та 11.02.2025 ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, своєї позиції по справі не висловив, хоча про дату, час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку засобами телефонного зв`язку, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку та у вигляді смс-повідомлень на номер телефону, зазначений у протоколі, як контактний засіб зв`язку для комунікації з ним.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 достеменно відомо, що розгляд справи відбудеться у Богунському районному суді м. Житомира, про що свідчить його власноручний підпис.

При цьому ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати до суду, в тому числі через захисника, письмові пояснення по суті справи та заперечення стосовно обставин, зазначених у протоколі, будь-які інші докази, клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у разі наявності реальних перешкод і непереборних обставин, які унеможливлюють її безпосередню участь у розгляді справи.

Адвокат ОСОБА_2 , який на підставі договору про надання правничої допомоги № 01/2025 від 22.01.2025 та ордеру представляє інтереси ОСОБА_1 , також у судові засідання неодноразово не з`являвся, будучи належним чином завчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи засобами телефонного зв`язку та на офіційну електронну пошту адвоката. До суду надсилав клопотання про відкладення розгляду справи, був ознайомлений із матеріалами справи.

11.02.2025 до суду надійшло чергове клопотання адвоката ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні. З долученої до клопотання довідки лікаря не вбачається, що останній тимчасово непрацездатний, перебуває на стаціонарному лікуванні або не може брати участь у судовому засіданні за станом свого здоров`я, про що зазначено у клопотанні захисника. тому суд розцінює таку причину неявки у судове засідання, як неповажну.

Про обізнаність ОСОБА_1 та його захисника про всі призначені у справі судові засідання також свідчать складені секретарем чисельні телефонограми, довідки про доставку судової повістки у вигляді смс-повідомлення, а також зміст клопотань ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи від 26.12.2024, 09.01.2025 та адвоката Якимчука О.М. від 05.02.2025 та 11.02.2025.

Чинний КУпАП, зокрема, ст. 277-2 не містить передбаченого порядку вручення судових повісток та викликів і не дає правового визначення про дані зі своєчасного сповіщення про судові засідання.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду для інформування особи про дату, час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи та сучасні засоби зв`язку, такі як рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення тощо. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Разом із цим, з`ясовуючи питання щодо поінформованості особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягається до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі у судовому засіданні, мають бути враховані судом при прийнятті рішення.

Для забезпечення прав ОСОБА_1 , судом неодноразово було відкладено розгляд справи з метою дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права на захист.

Натомість суд акцентує увагу на неналежну процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, спрямовану виключно на штучне створення підстав для затягування розгляду справи з метою унеможливлення її розгляду у визначений законом строк та уникнення у такий спосіб адміністративної відповідальності, про що свідчать неодноразово заявлені клопотання про відкладення розгляду справи у випадках своєчасного повідомлення та узгодження заздалегідь дат і часу судових засідань.

Також суд звертає увагу на те, що інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін і предмету спору.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Керуючись завданнями КУпАП та провадження у справах про адміністративні правопорушення, враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 121 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на недобросовісну процесуальну поведінку сторони захисту, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, зважаючи на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Якимчук О.М. на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатніми для прийняття рішення у справі.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений ПДР, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.

Пунктами 1.3 і 1.9 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, вчинене повторно протягом року, встановлена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних асобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі й лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 1912263 від 08.12.2024, постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 36233277 від 08.12.2024 та серії ЕНА № 2507347 від 30.06.2024, довідками Відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, рапортом поліцейського, та іншими матеріалами справи.

Зібрані докази, на переконання суду, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, є належними та допустимими, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти п. 31.4.3 а, г ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, дії останнього кваліфіковано правильно, вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортним засобом.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у вигляді адміністративного арешту, оскільки вважає, що застосування покарання у виді штрафу у даному разі досягне мети запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році 605, 60 грн).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 121, 283-285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.