КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1416/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суду в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП (протокол серії ВАВ № 586098 від 02 листопада 2024 року).

Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, 21 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2024 року ухвалено оскаржувану постанову.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 була повідомлена про дату, час та місце шляхом направлення СМС-повідомлення за номером телефону, зазначеного у протоколі. Матеріали справи містять розписку ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи 25 листопада 2024 року.

До того ж, ОСОБА_1 29 листопада 2024 року подала до суду пояснення та заперечення на протокол.

Дані обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про рух справи.

Апеляційна скарга подана 21.12.2024

Клопотання про поновлення строку оскарження постанови не містить підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, також не надано доказів поважності причин пропуску строку.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

З урахуванням положень статті 294 КУпАП, останній днем для подачі апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року було 09 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу на постанову суду ОСОБА_1 подала 21 грудня 2024 року (а.с. 24), тобто з пропуском 10-денного строку з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи не зазначення ОСОБА_1 підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження і не надання доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року- повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гаращенко Д.Р.