Справа № 159/6979/24 Провадження №33/802/36/25 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Здиги Б.В. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнана винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 11.10.2024 о 20 год. 19 хв. в м. Ковель, по вул. Варшавська, 1Г, керував автомобілем марки «Renault Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Здига Б.В. вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, а в матеріалах справи відсутні докази його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує на те, що місцевий суд безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справи судом першої інстанції. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Навродський О.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, хоча належним чином та завчасно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 28.01.2025 (а.с.49). Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи місцевим судом 05 листопада 2024 року.

Так, місцевим судом надсилалось ОСОБА_1 повідомлення про місце і час судового засідання, разом з тим він вказаного повідомлення не отримав (а.с.9).

Проте 05 листопада 2024 року розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 проведено без його участі, при цьому в матеріалах відсутні дані, які б вказували на те, що він був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи 05 листопада 2024 року, не був присутній під час розгляду справи місцевим судом, а справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП та права ОСОБА_1 , приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, та відновлення порушеного права ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 11.10.2024 о 20 год. 19 хв. в м. Ковель, по вул. Варшавська, 1Г, керував автомобілем марки «Renault Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 354278 від 11 жовтня 2024 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 : підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.10.2024, в якому вказані ознаки наркотичного сп`яніння: підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, а також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а.с.2), відеозаписом з бодікамери працівника поліції на якому зафіксовані обставини, які передували складенню адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , а також зафіксована відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.7), а також іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами, які перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Відеозаписи які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведена належним чином.

Згідно відеозапису з бодікамери працівника поліції, після зупинки транспортного засобу, працівник поліції виявивши в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, неодноразово пропонував йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с.7).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та накладає на ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.., сплата якого передбачена п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Здиги Б.В. задовольнити частково.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов