ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/598/25 Справа № 188/2601/24 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мельник О.В. на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , головний сержант роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, 18.10.2024 року о 14.40 год. старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, в умовах воєнного стану перебував при виконанні обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння на території підрозділу військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 . Останній був виявлений посадовими особами військової частини з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння о 15.00 год. ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Павлоградська ЛІЛ ПМР» м. Павлоград. В результаті проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою Драгер встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння тест № 2614 від 18.10.2024 1,92 %. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю й оголосити усне зауваження, а провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, не були досліджені та належним чином враховані всі докази.

Зазначає, що не було враховано особу правопорушника, його сімейний стан, наявність на утриманні дітей, стан здоров`я, а також щире каяття, відсутність суспільно небезпечних наслідків у вчиненому.

Так, ОСОБА_1 має постійне зареєстроване місце проживання, військовослужбовець ЗСУ, призваний на військову службу по мобілізації з 2023 року, за місцем служби характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Дружина ОСОБА_2 офіційно працює та отримує мінімальний розмір заробітної плати, що не є достатнім для забезпечення себе та двох дітей, середній розмір заробітної плати складає 10 тис. грн.

Вказує, що ОСОБА_1 свою вину визнає, щиро розкаявся, що також зазначив в письмовому поясненні, та цілком усвідомлює наслідки дій, зобов`язався в майбутньому подібного не допускати, щиро просить пробачення.

Також захисник просить врахувати морально-психологічний стан військовослужбовця, який захищаючи Батьківщину, знаходиться далеко від сім`ї, від своїх рідних та близьких, постійно перебуває у стресових ситуаціях, проте гідно визнає свою вину та готовий виправитись. Раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Зазначає, що ОСОБА_1 вже фактично поніс покарання за свій вчинок, його було призначено на нижчу посаду з меншою заробітною платою та утримано грошові кошти за вчинене правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 отримав бойове поранення та через травми не в змозі повноцінно самостійно рухатись, пересувається за допомогою милиць. Отже, стягнення, яке накладено постановою суду, суттєво вплине на його матеріальний стан, оскільки, перебуває наразі в умовах тимчасової непрацездатності, маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей та потребуючи лікування з подальшою реабілітацією.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Мельник О.В. не з`явились, подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності учасників апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 2614 від 18.10.2024р., згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,92 проміле (а.с. 11); поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 був виявлений в стані алкогольного сп`яніння в розташуванні підрозділу військової частини (а.с. 8, 9); поясненням самого ОСОБА_1 , згідно яких, останній повідомив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з тим, що було холодно та з метою зігрітися, а також через сімейні проблеми, які не може вирішити на відстані, та просить вибачення і зобов`язується більше не допускати даного правопорушення (а.с. 10); витягом з наказу № 235 від 20.08.2024 р. та № 923 від 09.10.2024 р. (а.с. 5, 6).

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає зокрема у випадку появи військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, та яких протягом року було піддано адміністративному стягненню, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , та фактичне виконання останнім обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою, котре полягає у перебуванні особи військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, та фактичне виконання останнім обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Статтею 16 Закону України "Про Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 18.10.2024 року о 14 год. 40 хв., будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, виконуючи службові обов`язки, перебував на території базового табору в/ч НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду (воєнного стану). Стан алкогольного сп`яніння підтверджено чеком № 2614 приладу Драгер Алкотест 6820.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність досліджених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

З наданих матеріалів вбачається, що на огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був направлений до КНП Павлоградська ЛІЛ ПМР м. Павлограда, який проведений із використанням спеціального технічного засобу - Драгер Алкотест 6820, у присутності двох свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , крім того протокол підписаний ОСОБА_1 , останній зауважень чи незгоди з результатами огляду не висловлював.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з дотриманням вимог закону.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив докази у справі, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, надав цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи рішення про притягнення його до відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу цього правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції також приймає до уваги, що фактичні обставини справи, кваліфікація дій ОСОБА_1 та доведеність його винуватості стороною захисту визнаються та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Аналізуючи апеляційні доводи, які зводяться до можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, із оголошенням усного зауваження та закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, яке полягає у появи військовослужбовця, в умовах особливого періоду, на території військової частини в нетверезому стані, за його сутністю, кваліфікуючими ознаками та суспільною небезпечністю не може вважатися малозначним.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мельник О.В. - залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця