ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Міронова В.О.., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 23 вересня 2024 року о 22 год.53 хв. у м. Краматорськ по вул. Ювілейній біля будинку 24 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DACIA SANDERO державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, ARНK 0264, тест № 347, результат 0,32 проміле. Порушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення захисником Міроновим В.О. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом до суду не надано, оскільки відеозапис здійснювався на мобільний телефон. Робітниками поліції не були роз`яснені права та ст. 266 КУпАП. Причина зупинки транспортного засобу не роз`яснена. Рапорт робітника поліції про адміністративне правопорушення не є доказом вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення. При проходженні огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не було надано сертифікати відповідності технічного приладу Драгер. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом та не складено відповідного акту. Крім того, час зупинки транспортного засобу відрізняється з часом зазначеним в квитанції чеку драгера.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення, квитанція Alcotest 6820, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозапис з бодікамер.

Згідно до тесту газоаналізатора Alcotest 6820, водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю «0,32 % проміле». (а.с.5а)

ОСОБА_1 після продуття алкотестера, був згоден з його результатами. Всі його дії були зафіксовані на бодікамери робітників поліції.

Таким чином, поліцейськими в повному обсязі виконано вимоги ст. 266 КУпАП.

Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отриманий відеозапис у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисту з приводу проведення відеофіксації адміністративного правопорушення на мобільний телефон робітника поліції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису адміністративного правопорушення, події 23.09.2024 року зафіксовані на нагрудну бодікамеру Motorola Solution VB 400 № 472178 та телефон марки Айфон. Однак всі головні події: огляд на стан алкогольного сп`яніння та зупинка транспортного засобу були зафіксовані на бодікамеру, тому жодних порушень КУпАП зі сторони робітників поліції не встановлено, а зупинка транспортного засобу та огляд на стан сп`яніння є законним.

Відповідно до відеозапису з бодікамери ОСОБА_1 було зупинено о 22-53 годині 23.09.2024 року робітниками поліції під час дії в Донецької області комендантської години, під час якої зокрема забороняється рух транспортних засобів, а під час перевірки документів поліцейські почули запах алкоголю, тому запропонували особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Контроль дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовим комендантом на спеціально виділені для цієї мети комендантські патрулі, до складу яких входять поліцейські Національної поліції України, військовослужбовці ЗС України та можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії України та державної прикордонної служби України.

У разі порушення комендантської години, комендантський патруль та правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби, проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом з бодікамери робітника поліції, з якої вбачається що він знаходився за кермом автомобіля, після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції він вийшов з автомобіля, перебуваючи на місці водія.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, за відсутності інших об`єктивних доказів дійсно не може слугувати доказом винуватості, але спростовуючи доводи апелянта, всі докази в сукупності, які містяться в матеріалах справи, є достатніми для доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обговорюючи доводи захисту про відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, апеляційний суд зазначає, що він долучений до матеріалів справи (а.с. 7), а відтак

підстав для визнання результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів не вбачається.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними були роз`яснені права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи захисту з приводу того, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч.1 ст.266 КУпАП та з цього приводу не був складений акт.

З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Відповідно до відеозапису бодікамер, працівники поліції дотримались вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, тобто відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а відсутність акту про відсторонення від керування, не є істотним порушенням та не спростовує провину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обговорюючи доводи автора апеляції про різницю в часі скоєння адміністративного правопорушення та часі огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає їх не слушними оскільки, перебіг подій - зупинка, огляд та оформлення документів займають певний час. Таким чином, в даному випадку, жодних порушень в зазначені часу скоєння адміністративного правопорушення робітниками поліції в протоколі не встановлено.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Суддею не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та правильно оцінено кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість та достовірність. Сукупність доказів є достатніми, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9а ПДР України.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи доводять вину ОСОБА_1 , а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, то підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Міронова В.О. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя