ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 лютого 2025 рокуСправа №: 695/4535/24
Номер провадження 3/695/145/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бруса С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, працює ТОВ «Придніпровський край», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2024 о 17 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 в с. Шабельники вул. Першотравнева, 6, керуючи авто Део-Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не справився з керуванням та скоїв наїзд на паркан, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб та паркан, чим наніс матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 17 листопада 2024 о 17 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 в с. Шабельники вул. Першотравнева, 6, керуючи авто Део-Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 17.11.2024 року о 17 годині 50 хвилин, він перебував за місцем мешкання та спав, оскільки в цей день він випив алкогольні напої разом із своїм братом. Увечері приїхала дружина та сказала, що збила паркан у Люди Горшеніної в с. Шабельники. Він оглянув автомобіль, на ньому було побите праве крило та завернуто дзеркало. Пізніше в цей день приїхала поліція та сказали, що будуть складати протокол про адміністративне правопорушення. Він заспокоїв дружину та сказав їй, що візьме провину на себе, оскільки стосовно його дружини Службою Безпеки України відкрито кримінальне провадження про повідомлення про переміщення ТЦК та їй не можна вчиняти правопорушень. Він вважав, що зможе домовитися з поліцією, але вони склали протоколи про адміністративні правопорушення стосовно нього, в яких він підписався. Крім того, стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.4 КУпАП та якщо його визнають винним, він втратить водійське посвідчення на тривалий час та його родина втратить джерело доходу, тому він вирішив у судовому засіданні говорити правду.

Натомість у письмових поясненнях від 17.11.2024 року, власноручно підписаних, без зауважень та доповнень, ОСОБА_1 зазначав, що 17.11.2024 року близько 17 год. 50 хв. в с. Шабельники по вул. Першотравнева він рухався на автомобілі Део-Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , в цей час він заснув та здійснив наїзд на огорожу домоволодіння по АДРЕСА_2 , після чого поїхав до дому. Приїхавши до дому він випив близько 250 г горілки, так як був в емоційному стані, після чого ліг спати. Після цього приїхали працівники поліції та задокументували факт ДТП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Брус С.М. просив закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , у час та місці вказаному у протоколі не був, не керував транспортним засобом. Автомобілем керувала його дружина ОСОБА_2 , яка приблизно у 17 год. 00 хв. поїхала на автомобілі Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 по молоко до ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Придбавши молоко ОСОБА_4 поїхала в магазин по хліб та придбавши хліб поїхала додому. ОСОБА_2 , рухаючись по вулиці Першотравнева в селі Шабельники, побачила як в салоні автомобіля впала банка з молоком і вона не зупиняючи автомобіль, намагалась її підняти, при цьому не впоралась з керуванням, внаслідок чого автомобіль потягло в бік, де він зіткнувся з огорожею домоволодіння АДРЕСА_2 . 17 листопада 2024 року після 19 години вечора до будинку ОСОБА_1 приїхали працівники поліції та повідомили, що надійшло повідомлення зі служби 102, куди звернулась ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що у огорожу її домоволодіння АДРЕСА_2 в`їхав автомобіль, який є у користуванні ОСОБА_1 . ОСОБА_4 не сказала поліцейським, що була за кермом в момент ДТП, бо в той час, коли приїхали поліцейські вона злякалася, перебувала у шоці. ОСОБА_1 вже знав про дану подію зі слів дружини. Але, щоб захистити дружину, яка була налякана сказав, що це його вина і він огорожу полагодить. Поліцейські сказали надати документи на автомобіль для перевірки. ОСОБА_1 вважав, що поліцейські діють в межах закону та не вбачаючи для себе жодних негативних наслідків надав документи. А потім зрозумів, що поліцейські не встановивши всіх обставин почали складати відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_1 є її односельчанином. 17.11.2024 її не було дома. Коли вона повернулась від сусідки, то побачила розбитий паркан та викликала поліцію. Сусіди їй повідомили, що паркан пошкодив автомобіль ОСОБА_1 .

Натомість у письмових поясненнях від 17.11.2024 року, власноручно підписаних, без зауважень та доповнень, ОСОБА_5 зазначала, що 17.11.2024 року вона перебувала вдома, близько 17 год. 30 хв. почула удар, який відбувся на вулиці, після чого вона відразу почула звук автомобіля. Вийшовши на подвір`я вона побачила пошкоджену огорожу та викликала поліцію. В даній події вона підозрює жителя с. Шабельники на прізвище ОСОБА_7 .

При цьому у судовому засіданні вона не змогла пояснити причину зміни своїх пояснень, але пояснила, що з моменту події пройшло багато часу і подробиці вона могла забути, не виключає, що події відбувадись так, як зазначегно у поясненнях.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_1 є його другом та вони спілкуються. 17.11.2024 року ввечері годин приблизно о 17 годині він їхав в с.Шабельники на велосипеді по вулиці. Назустріч їхав автомобіль Ланос, за кермом була ОСОБА_2 . Потім він почув удар та побачив, що ОСОБА_2 в`їхала в паркан. З автомобіля вийшла заплакана ОСОБА_2 та сказала, що коли вона їхала вона відволіклась і в неї в автомобілі перекинулась банка з молоком.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. 17.112024 року вона поїхала по молоко, на повороті на вул. Першотравнева в с. Шабельники, вона повернула і упала банка з молоком. Вона нахилилась до банки, не впоралась з керуванням та правою стороною зачепила паркан. Коли вона вийшла, то побачила ОСОБА_8 , який був на велосипеді та допоміг їй. Вона хотіла зайти до ОСОБА_6 , але була закрита хвіртка. Вона поїхала до дому. Вдома чоловік ОСОБА_1 спав п`яний. Через деякий час до неї приїхала ОСОБА_6 , оскільки вона думала, що її чоловік ОСОБА_1 наїхав на її паркан. Вона їй нічого не сказала, так як стосовно неї відкрито кримінальну справу та вона злякалась, що будуть негативні наслідки для неї. Потім вона розбудила чоловіка та сказала, що в`їхала в паркан ОСОБА_6 . Чоловік сказав, що всіх поліцейських знає та все вирішить. Коли приїхали працівники поліції чоловік сказав, що це він наїхав на паркан, а вона це підтверджувала. Коли вони дізналися, що стосовно чоловіка буде ще протокол про адміністративне правопорушення по ст. 130 КУпАП, тоді вирішили говорити у суді правду. Збитки ОСОБА_6 відшкодували.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що з ОСОБА_1 вона особисто не спілкується. 17.11.2024 року до неї зателефонувала ОСОБА_2 та спитала чи є молоко, вона сказала, що є. ОСОБА_2 приїхала, забрала молоко і поїхала.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суддя вважає за можливе об`єднати адміністративні справі: № 695/4536/24 провадження № 3/695/146/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 350720 від 17.11.2024), № 695/4535/24 провадження № 3/695/145/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 401709 від 17.11.2024) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, КУпАП, в одне провадження, присвоївши справі № 695/4535/24 провадження № 3/695/145/25.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.10 А ПДР України Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 350720 від 17.11.2024, згідно якоговодій ОСОБА_1 17 листопада 2024 о 17 годині 50 хвилин в с. Шабельники вул. Першотравнева, 6, керуючи авто Део-Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не справився з керуванням та скоїв наїзд на паркан, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб та паркан, чим наніс матеріальних збитків.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 401709 від 17.11.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 17 листопада 2024 о 17 годині 50 хвилин в с. Шабельники вул. Першотравнева, 6, керуючи авто Део-Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Під час складання працівниками поліції протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, 122-4 КУпАП ОСОБА_1 був присутній, зауважень або заперечень на ці протоколи та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив, в протоколах про адміністративні правопорушення підписався.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «карелін протии російської федерації» протокол про адміністративне правопррушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протоколи про адміністративні правопорушення як належний і допустимий доказ;

Зазначені в протоколі про адміністративне правопрушення обставини підтверджуються наступними доказами, а саме:

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 листопада 2024 року о 17 годині 50 хвилин в с. Шабельники по вул. Першотравнева 6, за участю водія ОСОБА_10 ;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 332037 від 17.11.2024 за ч. 1 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_10 за керування автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , без поліса ОСЦПВ власників наземних т/з;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401710 від 17.11.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 17 листопада 2024 о 17 годині 50 хвилин в с. Шабельники вул. Першотравнева, 6, керуючи авто Део-Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , після скоєного ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вживав алкоголь, а саме 250 гр горілки, чим порушив п.2.10є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст..130 ч.4 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 , згідно яких вона пояснила, що 17.11.2024 року вона перебувала вдома, близько 17 год. 30 хв. та почула удар, який відбувся на вулиці, після чого вона відразу почула звук автомобіля. Вийшовши на подвір`я вона побачила пошкоджену огорожу та викликала поліцію. В даній події вона підозрює жителя с. Шабельники на прізвище ОСОБА_7 ;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 , згідно яких пояснив, що 17.11.2024 року близько 17 год. 50 хв. в с. Шабельники по вул. Першотравнева він рухався на автомобілі Део-Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , в цей час він заснув та здійснив наїзд на огорожу домоволодіння по АДРЕСА_2 , після чого поїхав до дому. Приїхавши додому він випив близько 250 г горілки так як був в емоційному стані, після чого ліг спати. Після цього приїхали працівники поліції та задокументували факт ДТП.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, під час відеофіксації, в результаті чого були складені стосовно нього протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається два диски.

На першому диску маються 3 відеофайли. На 2 відеофайлі DSJ 0021_1Z0084 від 17.11.2024 року зафіксовано, як поліцейські приїхали до будинку ОСОБА_1 та на 0:00:34 зафіксовано, що ОСОБА_2 говорить, що її чоловік ОСОБА_1 спить дома п`яний та що чоловік їй сказав, що заснув за кермом, а вона вийшла подивилась на автомобіль, на якому видно пошкодження. Вона сказала, що ОСОБА_1 треба було сказати, що він все сплатить і відремонтує, та поставить новий паркан, бо то їх ще й родичі, а так він і сам не зрозумів, що і до чого. Потім на 0:03:52 ОСОБА_2 звертається до чоловіка ОСОБА_1 та говорить йому, чому він не зайшов до цих людей і не сказав, що все полагодить. На 0:04:50 ОСОБА_1 просить поліцейських, щоб нічого на нього не писали.

При цьому суд зауважує, що майже увесь час, зафіксований на відеозаписах ОСОБА_1 просить поліцейських, щоб вони на нього нічого не складали та що можна домовиться, пояснює, що вживав алкоголь після ДТП, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовляється.

Крім того, із переглянутих відеозаписів, при фіксації вказаних обставин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 жодного разу не вказував на будь-яких інших осіб, які керували його автомобілем, не називав будь-яких прізвищ, зокрема ОСОБА_2 , не заперечував, що він керував транспортним засобом.

Крім цього, ОСОБА_2 беззаперечно неодноразово вказувала на ОСОБА_1 , як на особу, яка вчинила дорожньо-транспортну пригоду та поїхала з місця пригоди, не вказувала на будь-яких інших причетних до неї осіб, при цьому сам ОСОБА_1 не заперечував даної події, намагався домовитися з поліцейськими про те, щоб на нього не було складено протоколів про адміністративні правопорушення.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративних матеріалів по складеним протоколам про адміністративні правопорушення не подав. Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 та його захисником доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження ним зі складеним відносно нього протоколом.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколів за ст. 124, 122-4 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколів даних письмово не заявляв, надав пояснення та підписався в складених стосовно нього протоколах про адміністративні правопрушення.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколів про адміністративні правопорушення не встановлено, поліцейським протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 350720 від 17.11.2024 та ААД № 401709 від 17.11.2024 стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказані протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те особою працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який надав письмові пояснення, згідно яких вину свою визнав повністю.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме - п. 12.1 , п. 2.10 А ПДР України, та наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом, оскільки ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 12.1, п. 2.10 А Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а саме: не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням, вчинив наїзд на паркан, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб та завдано матеріальні збитки, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про невизнання своєї вини, оскільки не керував транспортним засобом, у зв`язку з тим, що під час відеофіксації вказаних обставин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував своєї причетності до дорожньо-транспортної пригоди, говорив, що відшкодує всю шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував керування автомобілем та пояснив, що автомобілем керувала його дружина ОСОБА_2 , пояснюючи зміну своєї позиції тим, що вирішив захистити свою дружину від неприємностей, оскільки стосовно неї вже є кримінальне провадження, але коли дізнався, що стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.4 КУпАП та якщо його визнають винним, він втратить водійське посвідчення на тривалий час та його родина втратить джерело доходу, тому він вирішив у судовому засіданні говорити правду.

З огляду на все вищенаведене, суд не бере до уваги надані у судовому засіданні непослідовні та нестабільні пояснення ОСОБА_1 , як такі, що виключають його вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та вважає їх намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, які грунтується на власній інтерпретації подій, але не доведено у судовому засіданні жодним доказом, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду, узгодженими між собою, матеріалами справи, зокрема відеозаписами, та іншими матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час інкримінованих подій був особою, яка порушила п. 12.1, 2.10А Правил дорожнього руху.

Пояснення свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які не узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, суд не приймає до уваги та вважає їх не переконливими, не чіткими, не послідовними, не логічними та розцінює їх як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки вони подружжя.

Зазначені пояснення ОСОБА_2 , надані нею у судовому засіданні, повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду зазначеними матеріалами справи, зокрема відеозаписом, на якому жодного разу вона не говорила, що керувала автомобілем, навпаки говорила: «Я ж не була за кермом». При цьому сам ОСОБА_1 жодного разу не вказував на будь-яких інших осіб, які керували його автомобілем, не називав будь-яких прізвищ, зокрема ОСОБА_2 .

Пояснення ОСОБА_9 , надані нею у судовому засіданні, які не узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, суд не приймає до уваги та вважає їх не переконливими, не чіткими, не послідовними, не логічними, зважаючи також і на те, що у судовому засіданні вони не довели та не спростували жодних обставин.

Пояснення свідка ОСОБА_8 , який є другом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які не узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, суд не приймає до уваги та вважає їх не переконливими, не чіткими, не послідовними, не логічними та розцінює їх як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення на підставі дружніх відносин.

Зазначені пояснення ОСОБА_8 , надані ним у судовому засіданні, повністю спростовуються наявними у матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду зазначеними матеріалами справи, зокрема відеозаписом.

У судове засідання неодноразово не з`являлась свідкок ОСОБА_11 , на виклику якої захисник не наполягав, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Неявка у судове засідання свідка не перешкоджає розгляду справи, оскільки судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи для її виклику у судове засідання, тоді як наявні матеріали справи містять для суду всю необхідну інформацію, яка підлягала встановленню по ній.

Згідно ст. 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов"язком, тоді як наявні матеріали справи містять для суду всю необхідну інформацію, яка підлягала встановленню по ній.

Стосовно всіх інших доводів та заперечень адвоката Бруса С.М., суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов"язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов"язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00 від 18 липня 2006 року).

Суд звертає увагу на те, що норми чинного законодавства не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи, зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту, не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та вина його доведена встановленими судом доказами «поза розумним сумнівом».

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 12.1, 2.10А Правил дорожнього руху України, та вина його у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю доведена поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судді не надано.

При накладенні стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 згідно ст. 34 КУпАП судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, суд дійшов висновку, про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2025 року складає 605,60 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 122-4, 245, 252, 280, 283, ст. 284 ч.1 п.1 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи№ 695/4536/24 провадження № 3/695/146/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 350720 від 17.11.2024), № 695/4535/24 провадження № 3/695/145/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 401709 від 17.11.2024) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, КУпАП, в одне провадження, присвоївши справі № 695/4535/24 провадження № 3/695/145/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.