ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
__________________________________________________________________________
Провадження №3/756/7278/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Київ

суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи - продавець кафе «Барвінок» ТОВ «Бона+»,

за ч.1 ст. 164 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.10.2023, 31.10.2023 о 10 год. 30 хв. продавець кафе «Барвінок» ТОВ «Бона+» ОСОБА_1 в приміщенні кафе «Барвінок» за адресою м. Київ, вул. Кирилівська, 154, здійснювала торгівлю алкогольними виробами всупереч вимогам ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і солодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме торгувала горілкою «Хлібний дар» без ліцензії, термін ліцензії закінчився 28.04.2020.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2023 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

11.02.2025 до суду надійшов лист Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції щодо вирішення питання подальшої долі речових доказів.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі протоколу огляду та вилучення від 31.10.2023 у ОСОБА_1 було вилучено пляшку горілки «Хлібний Дар» у кількості 1 шт. ємністю 0,25 грам.

Проте під час винесення постанови судом не було вирішено питання про долю вилучених речових доказів по справі, що зберігаються в кімнаті речових доказів управління патрульної поліції у м. Києві ДПП (вул. С. Хороброго, 9. Солом`янський район, м. Київ).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Разом з тим, Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено порядку вирішення питання про долю речових доказів у справі після винесення постанови.

За загальними засадами теорії права при застосуванні норм права правозастосовчий орган іноді стикається з прогалинами в законодавстві, тобто з повною чи частковою відсутністю норм, які регулюють певні суспільні відносини. У зв`язку з цим в юриспруденції розроблені способи заповнення прогалин в процесі застосування закону, які отримали назву аналогії, аналогія закону рішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки.

Враховуючи викладене, до даного процесуального питання про долю речових доказів у справах після винесення постанови слід застосувати аналогію закону, а саме ч.ч. 6,9 ст. 100 КПК України.

Так, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Якщо протягом шестимісячного строку клопотання про повернення речових доказів не надходило, працівник апарату суду, який відповідає за збереження речових доказів, доповідає про це судді головуючому під час розгляду справи чи голові суду, які відповідно до статей 409, 411 КПК України можуть розглянути це питання в порядку виконання судового рішення. Якщо за судовим рішенням необхідно повернути речові докази, що перебувають на зберіганні поза межами суду, копія судового рішення разом із супровідним листом надсилаються для виконання відповідному органу, установі, підприємству тощо, де перебувають на зберіганні речові докази. Про зазначену дію повідомляється власник. У разі прийняття судом рішення щодо конфіскації речового доказу виконавчий лист, копія вироку та копія документа, що засвідчує місце зберігання речового доказу, передаються для виконання відповідному органу.

Крім того, відповідно до п. 11 Постанови КМУ № 17 від 16.01.2012 «Про затвердження Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів», за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення речі і документи в установленому порядку конфісковуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату - реалізуються.

Згідно ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Таким чином, вирішення питання подальшої долі вилучених речових доказів відноситься до компетенції суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що під час винесення постанови суду не було вирішено питання про долю вилучених речових доказів, беручи до уваги те, що провадження у справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність повернення володільцеві вилученого речового доказу, а саме пляшки горілки «Хлібний Дар» у кількості 1 шт. ємністю 0,25 грам.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Вилучені у ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення №756/14910/23 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, лікеро-горілчані вироби, зазначені у протоколі огляду та вилучення від 31.10.2023, а саме пляшку горілки «Хлібний Дар» у кількості 1 шт. ємністю 0,25 грам повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її винесення через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: Олексій ДИБА