Провадження № 3/761/28/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря судового засідання Степанюк К.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Гаврика А.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали щодо

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Еквадор, студента Інституту міжнародних відносин Київського Національного університету ім. Т. Шевченка, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 25.05.2024, приблизно о 23 год. 08 хв., рухаючись вулицею О. Гончара у м. Києві, поблизу будинку № 84, керуючи транспортним засобом «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження перелічених транспортних засобів.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 11.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.

Також водій ОСОБА_1 керував вказаним вище транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений даними тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер», вміст алкоголю становив 2,42 проміле.

Отже, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вину щодо вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнав у повному обсязі.

У той же час, гр. ОСОБА_1 заперечував наявність у його діях складу ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на неправомірність дій працівників поліції, що спричинили низку порушень його прав, зокрема, права на захист.

Захисник гр. ОСОБА_1 - адвокат Гаврик А.В. просив провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, наполягаючи на недоведеності у діях його підзахисного складу правопорушення за ст. 130 КУпАП, оскільки під час складання протоколу від 26.05.2024 серії ААД № 856866 ОСОБА_1 не забезпечено перекладача з української на іспанську мову та захисника, що унеможливило усвідомлення ОСОБА_1 обстановки, дій поліції, обсягу своїх прав, порядку проходження огляду на стан сп`яніння.

Також захисник наполягав, що працівниками поліції порушений порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки працівники поліції не спитали у його підзахисного, чи згоден він з результатами проведеного огляду та не запропонували пройти огляд у лікаря нарколога.

На підставі викладеного захисник наполягав, що мовний бар`єр, що виник між ОСОБА_1 та працівниками поліції внаслідок бездіяльності останніх щодо забезпечення перекладача та захисника, свідчить про зловживання працівниками своїми владними повноваженнями, що спричинило суттєві порушення прав ОСОБА_1 та процесуальні порушення порядку огляду особи на стан сп`яніння та подальше складання протоколу про адміністративне правопорушення, який за таких обставин є недопустимим доказом.

Допитаний судом працівник Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_4 показав, що 25.05.2024 прибув на місце ДТП за участі ОСОБА_1 , який був оглянутий на місці події на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки у останнього були наявні ознаки сп`яніння: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, дезорієнтація. Спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_1 відбувалось частково українською мовою та у разі нерозуміння - із залученням Goole перекладача та особи, із якою ОСОБА_1 перебував постійно на телефонному зв`язку. Саме шляхом організації такого спілкування здійснено пояснення водію ОСОБА_1 порядку огляду на стан сп`яніння, за результатами якого водій перебував у стані сп`яніння, оскільки вміст алкоголю становив 2,42 проміле. Свідок зазначив, що саме внаслідок сильного алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 не розумів подій, що з ним відбувались.

Інший учасник ДТП - водій автомобіля «Форд» ОСОБА_2 показав суду, що 25.05.2024 у його автомобіль, який перебував у нерухомому стані через забороняючий сигнал світлофора, в`їхав автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_1 , який виїхав на зустрічну смугу. Під час встановлення на місці події працівниками поліції обставин зіткнення транспортних засобів з`ясовано, що водій «Мерседес» ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та внаслідок цього не розумів подій, що відбуваються.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого ОСОБА_2 , свідка, дослідивши матеріали справи - протоколи про адміністративні правопорушення від 26.05.2024 серії ААД № 856865, 856866, схему ДТП, результат тесту на стан алкогольного сп`яніння водія, проведеного за допомогою приладу «Драгер» від 25.05.2024 № 2025,акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції № 470887, 473821, лист в.о. заступника директора з науково-педагогічної роботи Навчально-наукового інституту міжнародних відносин Киїського національного університету ім. Т.Шевченка від 08.01.2025 № 048-002, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом оцінки судом доказів, якими у силу ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом, поясненнями свідків тощо.

Зазначені положення закону передбачають, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, піддає відповідній правовій оцінці докази, які містяться у матеріалах справи. Дослідження та врахування саме цих доказів має привести до обґрунтованого висновку про винуватість особи.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 11.3 ПДР визначено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, утворює склад правопорушення за ст.124 КУпАП.

Викладене свідчить, що своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Водночас, статтею 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

З викладеного витікає, що у разі спливу строку накладення адміністративного стягнення будь-які дії, спрямовані на відкриття провадження у справі та її розгляд у силу п. 7 ст. 247 КУпАП виключаються, у зв`язку з цим суд не встановлює наявність вини особи у вчиненні адміністративного проступку.

Поєднання закриття провадження у справі з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і їх прийняття в одному судовому рішенні свідчить про порушення права особи на справедливий суд.

Наведене кореспондується з вимогами ст. 284 КУпАП, яка передбачає, що рішенням, яке доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є відкриття провадження у відповідній справі та визначення вини особи.

Таким чином, у разі спливу строку накладення адміністративного стягнення, суддя зобов`язаний припинити будь-які дії, спрямовані на притягнення особи до адміністративної відповідальності, незалежно від будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню саме під час розгляду справи, у тому числі й вини особи.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене адміністративне правопорушення вчинене 25.05.2024, отже на день розгляду справи строк, визначений ст. 38 КУпАП, сплив.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП.

У той же час, згідно з п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворює, зокрема, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з результату тесту від 25.05.2024 № 2025 на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу «Драгер» № ARJL 0299, що зафіксовано на відеозаписі з бодікамер № 470887, 473821, вміст алкоголю становив 2,42 проміле, тобто підтверджує факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Крім того, на дослідженому судом відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, що підтверджено підписом останнього на акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що вказаними вище діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя не бере до уваги доводи захисника щодо порушення працівниками поліції права водія ОСОБА_1 на захист через незабезпечення останньому перекладача з української мови на іспанську з огляду на те, що відповідно до листа Навчально-наукового інституту міжнародних відносин інформації від 08.01.2025 № 048-002 ОСОБА_1 вивчав українську мову упродовж 4 семестрів, складав іспити та заліки з української мови, під час яких демонстрував знання останньої на задовільному рівні.

Також, з вказаного вище листа від 08.01.2025 № 048-002 вбачається, що від ОСОБА_1 запитів щодо необхідності залучення останньому перекладача під час навчання не надходило.

Викладене спростовує твердження захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 розуміння української мови та достатнього рівня володіння нею.

Крім того, з відеозапису з бодікамер № 470887, 473821 вбачається, що ОСОБА_1 упродовж понад півторагодинного запису не зазначив, що не розуміє мову спілкування, намагався виконати вимоги працівників поліції щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння, однак перебування ОСОБА_1 у стані сильного алкогольного сп`яніння унеможливлювало чітке та свідоме виконання останнім інструкцій працівників поліції.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних (далі - Конвенція) свобод прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (справи «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», та «Полуфакін і Чернишов проти Росії»).

Відповідно до позиції Верховний суд у рішенні від 03.07.2018 у справі №176/407/17 розуміння особою обставин справи охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника.

Для констатації факту порушення права особи на захист через незабезпечення її послугами перекладача установлення зазначених обставин має бути «поза розумним сумнівом». При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою зазначених обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.

З огляду на викладене, враховуючи тривалість проживання гр. ОСОБА_1 на території України, а також тривалість та умови його навчання, суд дійшов висновку про необґрунтованість позиції сторони захисту щодо порушення права ОСОБА_1 на захист у частині незабезпечення останньому перекладача під час огляду останнього на стан сп`яніння та подальшого складання протоколів про адміністративні порушення.

Крім того, суд враховує, що обмежений рівень володіння особою державною мовою та наявність певного мовно-комунікативному бар`єру між особою та працівниками поліції не може розцінюватись як підстава звільнення працівника поліції від обов`язку складання протоколу у разі виявлення у діях особи ознак складу адміністративного правопорушення.

Суддя під час накладення стягнення відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані сп`яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, ступінь вини правопорушника.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 36, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч