Справа № 168/187/25
Провадження № 3/168/123/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., розглянувши cправу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.02.2025 серії ВАД № 593907 ОСОБА_1 07.02.2025 р. близько 15.00 год. в АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого сина домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечив. Пояснив, що ремонтував двері, які непогано зачинялись. Син став з ним сперечатись щодо того як треба провести ремонт. Син першим почав з ним сваритись, кричати на нього та обзивати нецензурною лайкою. Він у відповідь теж став сваритись із сином. Син шарпав його за одяг, порвав сорочку. Він особисто викликав працівників поліції, тому що син перебував в стані сп`яніння, часто зловживає алкоголем і порушує спокій в будинку, ображає його, часто його поведінка нестерпна і ображає його, як людину похилого віку. Не розуміє чому працівники поліції склали протокол на нього, адже він не був ініціатором сварки. На сина також ніби то складався протокол. Факт висловлювань на адресу сина нецензурною лайкою визнає, однак це було зумовлено неправомірною поведінкою сина.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а провадження в справі необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України з огляду на такі обставини.

За змістом ст.245 КпАП України, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КпАП України, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Конфлікт це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Натомість насильство у родині, будь-якого характеру, відрізняється тим від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер, з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Показання ОСОБА_1 щодо обставин конфлікту між ним та сином підтверджуються наявними в справі письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, є потерпілим.

Так, ОСОБА_2 пояснив, що з дружиною та сином проживають з одному будинку з батьком. 07.02.2025 р. він прийшовши додому, побачив, що батько в літній кухні відрізає стрічку утеплення на дверях. Він сказав батькові, що її можна відірвати. Між ними виник конфлікт, у ході якого вони стали один одного ображати нецензурною лайкою. Потім він схопив батька за одяг, але після цього відпустив, вийшов з кухні. У будинку в цей час не було нікого, лише його повнолітній син.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_3 , він пояснив, що між батьком та дідусем дійсно виник конфлікт у літній кухні, він цього не бачив, але чув в ході цього чоловічу мову, як батька, так і дідуся.

Як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Однак, у даному випадку мав місце конфлікт, однак не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено достеменних відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Конфлікт, який виник між ним та ОСОБА_2 , носить взаємний характер. Стверджувати, що внаслідок сварки, хтось із сторін постраждав більше, ніж інший, чи зазнав шкоди, немає.

При цьому, конфлікт, який склався між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання чи можливості завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, оскільки завдання шкоди чи можливості її настання в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, приходжу висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Й. Хаврона