ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року селище Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162285 від 06 липня 2024 року складеного стосовно ОСОБА_1 : «06.07.2024 року 21 год. 42 хв. в с. Скорики вул. Зелена 45 керував т/з OPEL ASTRA ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер «Драгер» 6820 чи проїхати в мед заклад для визначення стану сп`яніння водій категорично відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.І ст.130 КУпАП.».

ОСОБА_1 та його захисник Щербатюк О.Д. в судове засідання не з`явились, захисник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Щербатюк О.Д. подав до суду клопотання згідно змісту якого вказав що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час і місце, яке зазначено у протоколі, тому просив суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 2 ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому справа розглядається без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи захисника, суд дійшов наступного.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст.251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162285 від 06 липня 2024 року, ОСОБА_1 06 липня 2024 року о 21 год. 42 хв. в с. Скорики вул. Зелена 45 керував т/з OPEL ASTRA ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер «Драгер» 6820 чи проїхати до медичного закладу для визначення стану сп`яніння водій категорично відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеного працівником поліції 06 липня 2024 року о 22:00 год. відносно ОСОБА_1 встановлено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота. У графі «Результати огляду на стан сп`яніння» зазначено: «не проводився».

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного працівником поліції 06 липня 2024 року о 22:05 год. відносно ОСОБА_1 встановлено, що в графі «У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння» та графі «Огляд проводився за допомогою» зазначено: «не проводився». У графі «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» зазначено: «не доставлявся».

Дослідженням диску з відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських встановлено, що такі відеозаписи стосуються подій, що мали місце 06 липня 2024 року за участі ОСОБА_1 , а також іншої, невстановленої особи. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 06 липня 2024 року керував транспортним засобом марки OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , а саме почав рух вказаним ТЗ о 21:41:26 та закінчив рух о 21:41:40 годині (згідно даних дати і часу вказаних на відеозаписі). Після зупинки транспортного засобу, (який водій зупинив самостійно) працівник поліції вказав: « ОСОБА_2 , ну тебе просили, для чого ти сідаєш їхати? Я ж тобі сказав ти п`яний». Після чого поліцейський просить у водія документи та повідомляє що він «буде мати два протоколи». При цьому на відеозаписі відсутні будь-які пропозиції працівника поліції про проведення огляду на визначення стану сп`яніння особи після зупинки транспортного засобу. В подальшому о 21:43:52 годині згідно даних дати і часу вказаних на відеозаписі) працівник поліції питає в іншого поліцейського «Навіщо ти їх відпустив?» після чого працівники поліції на службовому автомобілі наздоганяють вказаний вище транспортний засіб марки OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , о 21:45:37 вмикають проблискові маячки синього та червоного кольору та відповідний звуковий сигнал, після чого вказаний транспортний засіб звертає на узбіччя праворуч та зупиняється. При цьому о 21:46:03 годині (згідно даних дати і часу вказаних на відеозаписі) вбачається, що ОСОБА_1 вже вийшов з автомобіля, а з водійської сторони вказаного автомобіля знаходиться інша особа. В подальшому, працівники поліції пропонують пройти огляд на стан сп`яніння алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» або проїхати до медичної установи для проходження такого огляду саме ОСОБА_1 , який повідомив працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом та у зв`язку з чим відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння. Проте на заперечення ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив, що портативним відеореєстратором зафіксовано, що він керував транспортним засобом раніше. Крім того о 21:46:44 годині працівник поліції звертається до невстановленої особи (чоловіка який о 21:46:03 годині знаходився з водійської сторони автомобіля OPEL д.н.з. НОМЕР_1 ), «Ростік, давай виїжджай за хати» після чого до 21:47:51 години слідують за вказаним транспортним засобом, що свідчить про не відсторонення працівниками поліції вказаного водія від керування транспортним засобом.

Відповідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), являється самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З положень, закріплених в ст.266 КУпАП, вбачається, що особи, які керують, зокрема транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування, зокрема транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Аналогічні положення, але з деталізацією дій поліцейського під час огляду водія на стан сп`яніння, містяться в Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція № 1452/735).

Зокрема, положеннями п.п.2-4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Також, положення п. 7 Порядку № 1103 встановлюють, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно п. 8 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст.31 цього Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Положення щодо регулювання застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, щодо доступу до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, щодо порядку зберігання, видачі та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція № 1026).

Підпунктом 1 п. 2 розділу І Інструкції № 1026 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського (п. 3 розділу І Інструкції № 1026).

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд звертає увагу, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Слід також зазначити, що відеофіксація правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є об`єктивним доказом у справі, оскільки виключає суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи й здійснюється ним відповідно ст.251, 266 КУпАП, ст.ст.30, 40 Закону України «Про національну поліцію», Інструкції №1026, та надає можливість суду об`єктивно встановити всі обставини у справі, зокрема факт керування особою транспортним засобом, процедуру проведення поліцейським процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши обставини у справі, що встановлені під час здійснення всебічного й повного дослідження доказів по справі, надання їм об`єктивної оцінки, суд констатує, що матеріали справи, поза розумним сумнівом, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні 06 липня 2024 року о 21:42 годині правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, з долученого до справи відеозапису не вбачається що 06 липня 2024 року о 21:42 годині ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом марки OPEL д.н.з. НОМЕР_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а 06 липня 2024 року, близько 21:47 години не вбачається наявності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який виходив з автомобіля з боку, де розташовані праві передні двері автомобіля, тобто з пасажирського боку та під час спілкування з поліцейськими одразу ж заперечує, що він керував автомобілем, в той час, як поліцейські в усній формі заявляли, що у них є відеофіксація факту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , яким він керував раніше. Разом з тим, складаючи матеріали адміністративного провадження, поліцейські не приєднали до матеріалів справи належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 за обставин, відповідно до яких відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (06 липня 2024 року о 21:42 годині), було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, а під час пропозиції проведення огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (06 липня 2024 року о 21:47 годині) не доведено факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом.

За змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20 лютого 2019 року по справі №404/4467/16-а (провадження №К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, само по собі знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи з ознаками алкогольного сп`яніння, яка на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення заперечує сам факт керування ним транспортним засобом пред`явити їй докази керування у вигляді відеофікасації цієї події з огляду на те, що поліцейські стверджують про наявність у них такої відео фіксації, але не пред`являють її цій особі, яка при таких обставинах відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, не є беззаперечним доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що виключає наявність підстав для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Під час дослідження наявного в матеріалах справи відеозапису подій, що мали місце 06 липня 2024 року за участі ОСОБА_1 судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належної відеофіксації технічними засоби або показань свідка (свідків) факту пропозиції пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку (06 липня 2024 року о 21:42 годині), а під час пропозиції проведення огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (06 липня 2024 року о 21:47 годині) не доведено факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, що є обов`язковою умовою для висування поліцейським вимоги особі пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Суду надано відео, з якого вбачається лише відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак при цьому жодним чином не зафіксовано факт керування транспортним засобом цією особою.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, тому провадження у даній справі про адміністративне правопорушення на підставі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші долучені до протоколу матеріали наведених висновків суду не спростовують та містять інформацію виключно щодо обставин оформлення матеріалів.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.40-1 КУпАП - не сплачується.

Керуючись ст.ст.33, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у десятиденний строк з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Н.Б. Сташків