П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 1, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 05 листопада 2024 року о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 в Київській області, м. Біла Церква по вул. Гризодубової, 1/11, керував транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість не визнав, пояснив, що він таксує. 05.11.2024 року він спав в автомобілі, після того як прокинувся, поїхав. В цей час він побачив працівників поліції та зупинив автомобіль. Працівники поліції, підійшли, перевірили в нього документи, оглянули автомобіль, запитували, чи він щось вживав. Він пояснив, що спав в автомобілі, нічого не вживав, лише пив кока колу. Після чого працівники поліції пояснили йому, що так як в нього не оновлені дані, то необхідно проїхати до військомату та попросили перепаркувати автомобіль. Він перепаркував свій автомобіль та разом з працівниками поліції поїхали до військомату. Після військомату він з працівниками полції повернулися на місце, де знаходився його автомобіль. Працівники поліції заявили йому, що вбачають в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Він пояснив, що не вживає алкоголь, що в нього був інсульт, погодився пройти огляд на визначення стану спяніння. Після того, як підвезли Драгер, він вибрав муштук та продув його. Результат показав 0 проміле. Після чого працівники поліції зазначили, що вбачають в нього ознаки наркотичного сп`яніння та запитували коли він останній раз вживав наркотичні речовини, на що він повідомив, що наркотичні речовини не вживає. Після чого працівники поліції залишили камеру на панелі автомобіля. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на що він погодився. Також зазначили, що у разі погодження на проходження огляду на стан сп`яніння вони заберуть автомобіль на штрафмайданчик, а в разі відмови повернуть йому. Він не хотів, щоб авто перебувало на стоянці, тому відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зазначає, що він не був відстороненим від керування транспортним засобом, та на прохання працівників поліції двічі перепарковував свій транспортний засіб.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, який додано до протоколу, та з якого убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинився. Підійшли працівники поліції з метою перевірки документів. Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції цікавляться чи нічого водій не вживав. Водій пояснив, що щойно прокинувся, пив лише кока колу, пояснив, що в автомобілі спав. Працівники поліції перевірили автомобіль та документи та пояснили ОСОБА_1 про необхідність проїхати до військомату, оскільки останнім не оновлені дані. ОСОБА_1 сів до свого автомобіля та перепаркував його. Після чого ОСОБА_1 з працівниками поліції поїхали до військомату. Далі відеозаписом зафіксовано події перебування ОСОБА_1 у військоматі. Пізніше ОСОБА_1 з працвниками поліції повернулися назад. Працівники поліції пропонують водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в останнього є ознаки сп`яніння. ОСОБА_1 пояснює, що в нього був інсульт, алкоголь він не вживає та погодився пройти огляд. Після того, як був доставлений прилад Драгер, ОСОБА_1 пройшов огляд. Результат огляду 0 проміле. Після чого працівники поліції світили очі ОСОБА_1 та запитують коли він останній раз вживав наркотики. Після чого відвели ОСОБА_1 в сторону. Працівник поліції зняв камеру та залишив її на панелі в автомобілі, де грає музика. Пізніше працівник працівник поліції знову одягнув бодікамерук та приніс ОСОБА_1 , документи. Потім працівники поліції називають ознаки наркотичного сп`яніння, пропонують пройти огляд у лікаря нарколога. ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким останнього було ознайомлено.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши позицію ОСОБА_1 , акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 05.11.2024 року,повідомлення Білоцерківської міської лікарні № 2,повідомлення Білоцерківської міської лікарні № 4, повідомлення Рокитнянської багатопрофільної лікарні, рапорт працівника поліції, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Що стосується направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, то вказаний документ суд оцінює критично, та вважає його неналежним доказом у даній справі, оскільки в направленні зазначено, що ОСОБА_1 доставлено працівником поліції, для огляду до закладу охорони здоров`я однак, як встановлено в судовому засіданні з переглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейських, та пояснень ОСОБА_1 , останній до закладу охорони здоров`я не доставлявся, огляд в медзакладі не проводився.

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_2 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест, з результатом огляду був не згоден, погодився на проходженні огляду в медичному закладі у лікаря нарколога. В подальшому, після того, як працівник поліції повідомив ОСОБА_3 , що якщо лікар виявить стан сп`яніння, то вони евакуюють автомобіль, а якщо на місці складуть протокол про адміністративне правопорушення, то матеріали направлять в суд, де будуть вирішувати перебував останній в стані алкогольного сп`яніння чи ні, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

На переконання суду, працівник поліції, встановивши, що ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат огляду Драгера показав 0, повідомив ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки наркотичного спяніння. В подальшому працівник поліції, залишив бодікамеру в автомобілі, ввімкнувши музику та повідомив ОСОБА_4 , що якщо він не поїде до медичного закладу на огляд, то автомобіль евакуйовувати не будуть, тим самим спровокував ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, лише щоб не евакуювали автомобіль. .

Таким чином, вищезазначена дія працівників поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки, на підбурювання його до вчинення адміністративного правопорушення, та у подальшому складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчує штучність створеної ситуації, а саме відмовою від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

Також, суд критично ставить до ознак наркотичного спяніння ніби то виявлених у ОСОБА_1 , зокрема - поведінка, що не відповідає обстановці, оскільки з переглянутого відеозапису, жодної поведінки ОСОБА_1 , яка б не відповідала обстановці не вбачається. Кошевий поводить себе спокійно, відповідає на всі запитання працівників поліції, надає їм документи, їде з ними у військмат. Також під час перебування ОСОБА_1 у військоматі, останній поводить себе спокійно, спілкується з військовими, надає їм документи, заповнює папери. Жодної неадекватної поведінки ОСОБА_1 відеозаписм не зафіксовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, а навпаки працівники поліції повідомили останнього про необхідність перепаркування автомобіля, що останнім і було зроблено. Вказане підтверджується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних бодікамер поліцейських.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що відповідно з вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Варто зазначити, що кримінальним обвинуваченням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у виді штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння та його відмови від проходження медичного огляду на стан мнаркотичного спяніння, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО