КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/18215/24

номер провадження: 33/824/543/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн 00 коп.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 направила на офіційну електронну адресу суду першої інстанції скріплену кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом апеляційну скаргу, в якій заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, ОСОБА_1 зазначає, що станом на час подання апеляційної скарги нею не отримано будь-яке судове рішення за цим провадженням, а про його наявність вона довідалася самостійно із Єдиного державного реєстру судових рішень 30 вересня 2024 року. Отримавши ці відомості, 01 жовтня 2023 року вона через систему інтернет поштового сервісу подала апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду. Однак постановою судді Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року апеляційна скарга була їй повернута з тих підстав, що вона не була засвідчена її електронним підписом, що не дозволяє ідентифікувати особу заявника.

Зазначає, що про наявність цього судового рішення апеляційного суду вона довідалася також з Єдиного державного реєстру судових рішень і жодного судового рішення вона не отримувала.

З наведених підстав ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що вона зупинилася на пішохідному переході для пропуску пішоходів, перед її автомобілем знаходився автомобіль «Audi А7», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , який з невідомих причин почав рух заднім ходом та зупинився біля передньої частини її автомобіля. Так як її автомобіль стояв, вона, увімкнувши аварійні сигнали, вийшла з автомобіля. Після цього з автомобіля «Audi А7» вийшов чоловік, який почав висловлюватися в її адресу нецензурною лексикою, намагаючись її образити та залякати.

Вказує, що вона злякалася таких дій та погроз з боку водія автомобіля «Audi А7» і зателефонувала своєму брату ОСОБА_2 , та попросила водія автомобіля «Audi А7» поспілкуватися з ним. Водій автомобіля «Audi А7» висловив претензію, що нібито вона, ОСОБА_1 , під час руху на автомобілі переднім бампером зіткнулася з його автомобілем та пошкодила задній бампер автомобіля (пошкодження лакофарби). ОСОБА_2 запропонував водію автомобіля «Audi А7» викликати патрульних поліцейських для врегулювання цього конфлікту, але той відмовився й сказав, що претензій взагалі до неї не має, пошкодження могло бути зроблено і в інший час.

Зазначає, що оскільки на її автомобілі не було жодних пошкоджень та факт зіткнення автомобілів був відсутній, вона поїхала у своїх справах. Проте, приблизно через 12 годин після цього інциденту, їй зателефонували співробітники поліції, які запропонували приїхати на місце ДТП, так як водій автомобіля «Audi А7» викликав їх для оформлення матеріалів ДТП.

Зазначає, що прибувши на місце виклику, працівники поліції відносно неї склали два протоколи про адміністративні правопорушення, а саме: за порушення пункту 2.10 а) ПДР, відповідальність за яке передбачене ст.122-4 КУпАП, та порушення пунктів 13.1, 2.3 б) ПДР, відповідальність за які передбачена ст.124 КУпАП, у неї відібрали пояснення та склали матеріали ДТП.

Вважає, що оскільки на її автомобілі відсутні пошкодження, то відсутня сама подія ДТП та, відповідно, в її діях відсутній умисел на залишення місця ДТП.

В судове засідання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився. В той же час ОСОБА_1 вважала за можливе проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності її захисника.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся судом апеляційної інстанції шляхом направлення судової повістки про виклик на адресу місця його проживання: АДРЕСА_2 , яка міститься в матеріалах справи. Так, судова повістка про виклик в судове засідання 17 січня 2025 року повернулась до Київського апеляційного суду з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.54-55), а судова повістка про виклик в судове засідання 07 лютого 2025 року не була вручена, що підтверджується інформацією із сайту Укрпошти: «невдала спроба вручення» (а.с.64-65). Клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_3 до суду не подав. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та подану скаргу і просила їх задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року підлягає задоволенню, оскільки наведені в ньому обставини дозволяють зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин, а апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Незважаючи на встановлені та наведені в оскаржуваній постанові обставини, суд апеляційної інстанції не в повному обсязі може визнати це судове рішення законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав не в повному обсязі.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Пунктом 2.3 б) ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується даними, які містять:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №827165 від 01 серпня 2024 року, зі змісту якого слідує, що 01 серпня 2024 року о 10 год 38 хв. в місті Києві на вул. Донця, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотрималась безпечної дистанції, не врахувала дорожньої обстановки та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Audi А7», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушила вимоги пунктів 13.1, 2.3 б) ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.1);

схема місця ДТП від 01 серпня 2024 року, на якій відображено місце розташування автомобіля «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля «Audi А7», д.н.з. НОМЕР_1 , на проїзній частині, місце їх зіткнення, перелік видимих пошкоджень, а саме, у автомобіля «Audi А7» пошкодження лако - фарбового покриття заднього бамперу, а у автомобіля «Mazda 3» пошкодження відсутні. Вказану схему ОСОБА_1 підписала без зауважень (а.с.3);

пояснення свідка ОСОБА_4 з яких слідує, що 01 серпня 2024 року о 10 год 45 хв. в місті Києві по вул. Донця, 13 вона була свідком ДТП, де в автомобіль «Audi А7», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , в`їхала ззаду на автомобілі «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 . Вказала, що вона та ОСОБА_3 зупинились після пішохідного переходу ближче до бордюру, щоб пропустити зустрічний автомобіль, після чого був удар ззаду. Водій «Mazda 3» ОСОБА_1 вийшла і побачивши ситуацію сказала, що подзвонить брату ОСОБА_2 , пояснивши тим, що він займається автомобілями і зможе допомогти. При розмові з братом вона дала слухавку ОСОБА_3 та чула, що ОСОБА_2 сказав: «… давайте європротокол або якось вирішимо». ОСОБА_1 в цей час почала плакати і емоційно сприймати інцидент. Зазначала, що вона і ОСОБА_3 почали заспокоювати ОСОБА_1 та сказали їй, що нічого страшного не трапилося. ОСОБА_1 надала їм номер свого брата ОСОБА_2 та записала номер ОСОБА_3 . Було вирішено розійтися без поліції з подальшим вирішенням проблеми або ремонтом, або грошима, зважаючи на стан ОСОБА_1 , яка поїхала з місця ДТП. В подальшому о 17 год 58 хв. їй, ОСОБА_4 , подзвонив ОСОБА_3 та повідомив, що призначена зустріч з ОСОБА_2 о 19 год 30 хв. і чи зможе вона, як свідок, бути присутня, на що вона погодилася. На зустрічі ОСОБА_2 вів себе агресивно та сказав, що нічого платити не буде, і що вони образили його сестру, однак це не правда.

Зазначила, що після такої розмови було вирішено їхати на місце ДТП та викликати поліцію, що і було зроблено. Поки вони очікували наряд поліції, зустріли піший патруль, якому пояснили обставини ДТП. Один із поліцейських спитав де винуватець ДТП, на що вони відповіли, що ОСОБА_1 не приїде. Надалі працівник поліції зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що є заява про ДТП і її очікують. ОСОБА_1 передала трубку своєму брату ОСОБА_2 , який в подальшому розмовляв, розмова була агресивна. ОСОБА_4 наголосила, що під час ДТП за кермом автомобіля «Audi А7» був ОСОБА_3 , вона була на пасажирському сидінні, а за кермом автомобіля «Mazda 3» була ОСОБА_1 без пасажирів (а.с.4);

пояснення ОСОБА_3 з яких слідує, що 01 серпня 2024 року о 10 год 45 хв. він, керуючи автомобілем «Audi А7», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві по вул. Донця, 13, потрапив в ДТП, в результаті якої його автомобіль вдарили в задній бампер. Вказував, що керуючи транспортним засобом по вул. Донця, він переїхав пішохідний перехід та пропускав автомобіль, що рухався на зустріч, але в цей момент отримав удар в задній бампер. Вийшовши з автомобіля, він побачив ззаду коричневий автомобіль «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , з якого вийшла дівчина, яка представилась ОСОБА_5 , з якою вони пішли дивитися місце удару. Аліна відразу набрала свого брата і передала слухавку ОСОБА_3 . Перед цим ОСОБА_1 сказала, що їде на реабілітацію, а тому вчасно не зупинилася, відповіла що стрельнуло коліно. Її брат ОСОБА_2 запропонував або оформити європротокол або вирішити це з ним, бо він начебто займається автомобілями. Дивлячись на дівчину, яка вже була в сльозах, ОСОБА_3 її заспокоїв і сказав, що вирішать. Після цього ОСОБА_1 покинула місце ДТП. В подальшому ОСОБА_3 приїхавши додому набрав її брата, щоб дізнатися куди їхати. В результаті розмови він зрозумів, що ОСОБА_2 намагається маніпулювати інформацією і не хоче вирішувати дану проблему. Все ж вони прийшли до того, що вони під`їдуть в житловий комплекс до ОСОБА_3 і поспілкуються з приводу відшкодування. О 19 год 30 хв. того ж дня вони приїхали до ОСОБА_3 в житловий комплекс без ОСОБА_1 , тільки її брат і невідома особа, які сказали, що нічого відшкодовувати не будуть, конструктиву в розмові з їх боку ОСОБА_3 не почув. Тому він сів у автомобіль та прибув на місце ДТП, де викликав наряд патрульної поліції. Очікуючи патрульну поліцію, до них підійшов інший патруль поліції, які дізналися інформацію щодо винуватця ДТП. Подзвонивши їй, патрульна поліція повідомила, що ОСОБА_1 є учасником ДТП, і що вона відсутня на місці ДТП. Після цього взяв слухавку її брат ОСОБА_2 , який сказав щоб робили що хочуть. Також ОСОБА_3 зазначив, що за кермом автомобіля «Audi А7» був він, а за кермом автомобіля «Mazda 3» була ОСОБА_1 та в її автомобілі пасажирів не було. Автомобіль ОСОБА_3 залишався на місці ДТП, а він пішов додому в житловий комплекс, так як живе неподалік. Також, вказував, що бачив як пояснення писав ОСОБА_2 , який не був учасником ДТП (а.с.5);

- пояснення ОСОБА_2 з яких слідує, що він отримав телефонний дзвінок від ОСОБА_1 о 10 год 41 хв., яка повідомила про те, що в неї сталася пригода на дорозі та передала слухавку іншому чоловіку, який сказав, що мінімально стукнулися, дівчина в сльозах, що в них сталося маленьке ДТП. Вказав, що він запропонував визвати патрульну поліцію, зробити європротокол та, якщо його сестра винна, ОСОБА_3 відшкодують страховку, на що останній відповів, що пошкодження взагалі непомітні та немає за що розбиратися. Потім ОСОБА_2 зв`язався з ОСОБА_1 і вона розповіла, що вони роз`їхалися, але ОСОБА_3 її дуже образив. Біля 20 год 30 хв. їм почали телефонувати, представлятися представниками поліції та змушувати приїхати до житлового комплексу «ОСБ Донця 2А-Ініціатива» та вирішити це на місці, заплативши 200 доларів США. Погрожували особисто йому. О 20 год 52 хв. ОСОБА_1 зателефонували з патрульної поліції та сказали їй приїхати на місце ДТП, тому що водій автомобіля «Audi А7» визвав їх, та пише про те, що ОСОБА_1 покинула місце ДТП. Вказував, що вони приїхали одразу, хоча до цього претензій не було (а.с.6);

- пояснення ОСОБА_1 з яких слідує, що 01 серпня 2024 року о 10 год 30 хв. вона, керуючи автомобілем «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві по вул. Донця, 2-А, виїхала з житлового комплексу «ОСББ Донця 2А» в напрямку вул. Академіка Шалімова. Вона зупинялась перед пішохідним переходом, проте автомобіль, який був попереду, з невідомих причин почав здавати назад, без аварійних знаків. Спочатку ОСОБА_1 вийшла з автомобіля та повернулась назад. Коли вийшов водій автомобіля «Ауді А7», то він почав її ображати та принижувати. Вказала, що на її автомобілі взагалі немає ніяких пошкоджень, а в автомобілі «Ауді А7» царапина розміром із сірникову коробку. ОСОБА_1 відразу набрала свого брата ОСОБА_2 і віддала слухавку водію автомобіля «Ауді А7». Вказує, що її брат запропонував визвати патрульну поліцію та зробити європротокол, і страхова компанія відшкодує йому збитки, але водій автомобіля «Audi А7» сказав, що нічого не потрібно, царапина, яка була на автомобілі, вже можливо і була на задньому бампері. Вони обмінялися номерами телефонів і ОСОБА_1 поїхала на реабілітацію, оскільки має проблеми з колінами. Вказала, що після цього з 20 год 00 хв. з різних номерів їй та брату почали телефонувати невідомі, які представлялися працівниками патрульної поліції та примушували приїхати і вирішити питання у фінансовому розмірі за 200 доларів США. О 20 год 52 хв. їй зателефонував працівник патрульної поліції та запропонував прибути на місце ДТП. Вказала, що на неї склали протокол про залишення місця ДТП, коли до цього у них не було претензій один до одного (а.с.7).

Апеляційний суд враховує, що вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення ААД № 827165 від 01 серпня 2024 року, підписаний працівником поліції, який його склав, та ОСОБА_1 . Працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 у вказаному протоколі не вказала.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки на автомобілі ОСОБА_1 відсутні пошкодження, про що також зазначено на схемі ДТП, тому ОСОБА_1 вважає, що факт зіткнення автомобілів був відсутній, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки автомобіль «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , був оглянутий працівниками поліції лише о 21 год 58 хв. 01 серпня 2024 року під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення відносно неї за ст.124 КУпАП, а сама ДТП сталася того ж дня о 10 год 38 хв. При цьому, суд враховує, що у вказаний проміжок часу ОСОБА_1 на вказаному автомобілі залишила місце ДТП. За таких обставин у поза розумний сумнів відсутні підстави вважати, що відсутність пошкоджень на автомобілі «Mazda 3» на момент його огляду працівниками поліції свідчать про відсутність зіткнення автомобіля «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , з автомобілем «Audi А7», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто події ДТП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що саме водій автомобіля «Audi А7» ОСОБА_3 здійснив рух заднім ходом, апеляційний суд відхиляє як безпідставні, оскільки вказані обставини не підтверджені будь-якими належними доказами, а факт вчинення ДТП саме водієм автомобіля «Mazda 3» ОСОБА_1 підтверджений наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями свідка - очевидця ДТП ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з висновком судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, з таких підстав.

Як прямо передбачено ст.122-4 КУпАП, вказаною нормою передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За змістом диспозиції вказаної норми, передбачене нею адміністративне правопорушення може бути вчинено лише умисно, оскільки особа яка його вчиняє, усвідомлює протиправний характер своєї дії, передбачає її шкідливі наслідки і бажає їх або свідомо допускає настання цих наслідків.

У відповідності до пункту 2.10 а) ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, матеріали справи містять пояснення потерпілого ОСОБА_3 та свідка -очевидця ДТП ОСОБА_4 , пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які узгоджуються між собою в частині залишення водієм ОСОБА_1 місця ДТП, до якої вона причетна, та свідчать про те, що місце ДТП було залишено ОСОБА_1 за погодженням потерпілого ОСОБА_3 , у зв`язку з вирішенням ними наслідків ДТП без виклику працівників поліції.

Також з наявних у матеріалах справи документів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №827165 від 01 серпня 2024 року; протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №827166 від 01 серпня 2024 року; схеми місця ДТП від 01 серпня 2024 року та пояснень ОСОБА_1 від 01 серпня 2024 року, вбачається, що вона особисто була присутня під час оформлення працівниками поліції матеріалів ДТП та підписала усі перелічені документи.

Між тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона, достовірно знаючи про свою причетність до ДТП, свідомо залишила місце пригоди, до якої вона була причетна.

Апеляційний суд враховує, що розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

Доказів на підтвердження того, що працівниками поліції було здійснено будь-який із наведених способів розшуку ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Таким чином, встановлені суддею першої інстанції обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам справи та у поза розумний сумнів не свідчать про наявність в діях останньої складу зазначеного вище адміністративного правопорушення. Тому висновок судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.10 а) ПДР, а саме, залишення нею місця ДТП, до якої вона причетна, не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та на нормах матеріального права, якими встановлюється адміністративна відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, що оскаржувана постанова судді першої інстанції від 12 вересня 2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою через невідповідність висновків судді фактичним обставинам адміністративного правопорушення, а тому постанова в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Оскільки апеляційним судом встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, то застосований суддею першої інстанції передбачений ч.2 ст.36 КУпАП механізм накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ст.122-4 КУпАП, не може бути визнаний законним.

Крім того, апеляційний суд не погоджується із висновком суду про те, що у справі не встановлено обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ст.33 КУпАП).

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушенняє: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі. (ст.34 КУпАП).

Санкція ст.124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суддею першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначено, що в судове засідання з`явився інший учасник ДТП, ОСОБА_3 , який повідомив суду, що страхова компанія, де був застрахований автомобіль ОСОБА_1 вже сплатила йому завдані збитки, претензій до ОСОБА_1 він не має.

За таких обставин, а також враховуючи, що адміністративне стягнення накладається виключно в межах санкції відповідної статті, апеляційний суд вважає можливим визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн 00 коп. та є найм`якшим видом стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також в частині стягнення судового збору - залишити без змін.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року в частині визначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення змінити, піддавши її адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов