11 лютого 2025 року Єдиний унікальний № 501/150/25 Провадження № 3/501/136/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Чорноморську

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.,

розглянувши адміністративний матеріал № 501/150/25 (3/501/136/25), який надійшов з ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , студент ЧМФК ОНМУ 1 курсу

участь у справі приймали :

особа яка при тягається - ОСОБА_1

законний представник особи яка при тягається - ОСОБА_2

потерпіла особа - ОСОБА_3

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст та фактично встановлені обставини.

10 грудня 2024 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: вул. Праці буд. 15 м. Чорноморську в приміщенні ЧМФК ОНМУ, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим порушив громадській порядок та спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину не визнав, зазначив, що викладач ОСОБА_3 почав його ображати, через те, що він довго шукав зошит, чим задів його честь та гідність, нецензурною лайкою по відношенні до викладача не виражався.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколі, зазначив, що ОСОБА_1 під час учбового процесу не погоджувався з висловлюваннями щодо виконання його домашнього завдання , та зауважень який він робив з цього приводу, поводів себе агресивно, зухвало, пізніше ,разом з батьком після закінчення уроку ,перебуваючи у кабінеті почав висловлюватись нецензурною лайкою на його адресу, на зауваження не реагував.

Законний представник особи яка при тягається - ОСОБА_2 пояснив,що син того дня пояснив,що викладач ОСОБА_3 принижав його на очах інших учнів,що викликало обурення. До цього він звертався до директора коледжу з приводу боулінгу його сина іншими учнями. При цьому зазначив ,що нецензурною лайкою ані він ,ні його син не висловлювались.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що бачив конфлікт який виник між його колегою ОСОБА_3 та учнем ОСОБА_1 , підтвердив факт висловлювання нецензурною лайкою як студента так і його батька, які на зауваження припинити хуліганські дії не реагували.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідка, вивчивши матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення, дійшов наступного.

Мотиви суду та застосовані правові норми.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення , дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Хуліганські дії завжди мають активний характер і не можуть виявлятися у формі бездіяльності.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони. Перелік не є вичерпним.

З суб`єктивної сторони хуліганські дії правопорушника характеризуються умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Судом враховується що нецензурна лайка - це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Тим більше в даному випадку ініціатором такої поведінки є неповнолітня особа.

Словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання нецензурних слів виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно, знижує рівень людського спілкування та завдає моральної шкоди духовному стану суспільства, ображає людську гідність.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 614105 від 30 грудня 2024 року, письмовою заявою ОСОБА_3 , письмовими та особистими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 іншими зібраними матеріалами справи.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Суд вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення - дрібне хуліганство.

Висновки суду щодо застосування адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 1 ст.13 Кодексу України про адміністративні правопорушення осіб віком від 16 до 18 років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення,;особу порушника який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є неповнолітньої особою, студентом ,ступінь ого вини та майновий стан.

За таких обставин, з метою досягнення визначеної статтею 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення мети - виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень, суддя вважає за необхідне застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

На переконання суду дане покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним та перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенням.

Враховуючи, що до особи було застосовано захід впливу у виді попередження та адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не стягується, оскільки за вимогами ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 13, 23, 34-35, ст.173, 245, 251, 252, 256, 283, 285, 289, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього захід впливу - попередження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Іллічівський міський суд Одеської області.

Суддя