Єдиний унікальний номер 205/1295/25
Номер провадження3/205/919/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2025 року о 12 годині 00 хвилини, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру, відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме вимагав грошові кошти та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила що подія дійсно мала місце. З її сином ОСОБА_1 часто виникають сімейні конфлікти, так як її син не працює на постійній основі вимагає грошові кошти для власних потреб, в інакшому випадку погрожує що буде закладати речі у ломбард. 06.01.2025 року останній поводив себе агресивно у зв`язку з чим вимушена була викликати поліцію.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №752141 від 06.01.2025 року, та доданими до нього матеріалами, а саме: рапортом інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №4 Гончарова А.В.; заявою ОСОБА_2 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.01.2025 року.

З урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 доведена, в його діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство відносно своєї матері.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Згідно ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на психологічне здоров`я потерпілої, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_1 , який не працевлаштований, схильний до вживання алкогольних напоїв, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Перешкод для накладення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту не вбачається, оскільки ОСОБА_1 не відноситься до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладення ОСОБА_1 більш м`якого адміністративного стягнення за вказане правопорушення не буде сприяти вирішенню завдань КУпАП, зокрема не буде сприяти охороні прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За таких обставин адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_1 нових адміністративних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 8, 33, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя Максим ТАУС