Справа № 336/236/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Басань Пологівського району Запорізької області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , не працевлаштованої,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом серії ВАВ №004614 від 21.12.2024, 20.12.2024 о 15-37 годині ОСОБА_1 за своїм місцем проживання неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній 20.12.2024 о 15-37 годині по вул. Б. Хмельницького в смт Комишуваха у громадському місці вчинив хуліганські дії, чим порушив вимоги ст. 175 КУпАП. Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Дії ОСОБА_1 кваліфіковано під час складення протоколу за ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.01.2025 ОСОБА_1 своєї вини не визнана, пояснила, що відображений в протоколі факт вчинення її сином хуліганських дій дійсно був, проте батьківські обов`язки виконує належним чином.

Всебічно вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного вище адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на таке.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Так, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей .

Вказана норма закону є бланкетною, тобто, відсилає до інших нормативних актів, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Дії ОСОБА_1 , а саме «неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній 20.12.2024 о 15-37 годині по вул. Б. Хмельницького в смт Комишуваха громадському місці вчинив хуліганські дії, чим порушив вимоги ст. 175 КУпАП.», як про те вказано в протоколі, не охоплені диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП. При цьому, відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, - передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей. Права дитини підлягають спеціальному захисту на підставі положень Конвенції про права дитини від 20.11.1989. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені, зокрема, у ст.150 СК України. Частиною другою вказаної норми врегульовано, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тобто, в разі порушення даної норми необхідно дійти висновку про ухилення певної особи (батьків або осіб, які їх замінюють) від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладено однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав й обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

За приписами ст.256 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України за №1376 від 06.11.2015, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у певній статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Так, склад правопорушення становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Судом встановлено, що суть адміністративного правопорушення в протоколі викладена в загальних рисах, без зазначення об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, зокрема, який саме обов`язок, передбачений ст.150 СК України, з боку ОСОБА_1 не виконується, в який період часу, з конкретною вказівкою на форму вини.

Крім того, які саме вчинені дії/ допущено бездіяльність з боку особи, відносно якої складено протокол, що свідчать про порушення батьківських обов`язків, з протокола встановити неможливо.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 184, 245, 247, 256, 265, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік