Справа № 304/3006/24 Провадження № 3/304/120/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

19 листопада 2024 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, тому справа розглядається в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суддя встановила, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 247094 від 19 листопада 2024 року, рапортом А.Олень від 19 листопада 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від 19 листопада 2024 року, характеристикою на останнього, а також постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які не викликають в судді сумніви та узгоджуються між собою.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як повторене протягом року вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурними словами та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Разом з тим, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суддя керується положеннями, закріпленими в ч. 1 ст. 58 Конституції України, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вказана конституційна норма кореспондується зі ст. 8 КУпАП, відповідно до якої особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Санкція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, на момент вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, передбачала накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Проте, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-ІХ від 22.05.2024 року було змінено редакцію статті 173-2 КУпАП. Відтак, санкція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 19 листопада 2024 року, тобто до внесення змін до ст. 173-2 КУпАП згідно із Законом № 3733-IX від 22.05.2024 року, який набрав чинності 19.12.2024 року, суддя вважає за можливе застосувати відносно нього адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння в редакції закону про адміністративну відповідальність, який діяв на час вчинення ним правопорушення.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що є достатнім для виховання зазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Тому, керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (отримувач: ГУК у Закарпатській області/Перечинська тг/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0007379, призначення платежу: «адміністративний штраф та інші санкції», код 21081100) в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби у порядку, передбаченому ст. 308 КУпАП. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, призначення платежу: «Судовий збір на користь держави», код 22030106) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.