Справа № 758/1647/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

14 лютого 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 188-57 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2025 року о 14 годині 30 хвилин у місті Києві по вул. Олени Теліги, біля АЗС «Авіас», ОСОБА_1 не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки, що полягають у відмові водія транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових параметрів від супроводження до найближчого місця зважування, що передбачено постановою КМУ № 513 від 19.05.2023, ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена ст. 188-57 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про час та місце розгляду була повідомлений належним чином.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали суддя вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП, з таких підстав.

Згідно ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Статтею 188-57 КупАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків, завдань.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретний порядок, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, зокрема, до Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил дорожнього руху України.

Пунктом 2.4-1б Правил дорожнього руху України передбачено, що у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене 188-57 КУпАП, може виражатися у формі умисного невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за 188-57 КУпАП має бути встановлено і доведено, що водій вантажного транспортного засобу знав про обов`язок пройти габаритно-ваговий контроль на вимогу посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, проте усвідомлено з будь-яких мотивів вирішив його не проходити і умисно його не пройшов.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого 188-57 КУпАП, суд виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №000683 від 30 січня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , у ньому зазначено, що останній не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки, що полягають у відмові водія транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових параметрів від супроводження до найближчого місця зважування, що передбачено постановою КМУ № 513 від 19.05.2023, ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена ст. 188-57 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні відповідні докази того, що ОСОБА_1 створював перешкоди та/або виказав свою відмову працівникам Укртрансбезпеки у виконанні покладених на них обов`язків, завдань, зокрема, перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 вказав: «Автомобіль не заводиться, технічна несправність. На ваговий контроль проїхати не відмовляюся, можу приїхати після ремонту», тобто особою повідомлено про наявність об`єктивних причин невиконання законних вимог.

В Акті про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу від 30 січня 2025 року в графі «пояснення водія», останній вказав: «автомобіль не заводиться, технічно несправний, очікую технічну підтримку», тобто особою послідовно повідомлено про наявність обставин, що унеможливили виконати законні вимоги.

Отже, жодного доказу умисного невиконання ОСОБА_1 законних вимог посадових осіб Укртрансбезпеки, в матеріалах справи немає, пояснення особи належними доказами не спростовані.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_1 ст. 188-57 КУпАП, а тому підстави для притягнення його до відповідальності за обставин, вказаних у такому протоколі, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Отже, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-57 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-57 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП,-

Керуючись ст. ст., ст. 188-57, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Денисов