ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 22 листопада 2024 гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_2 в торгівельному приміщенні здійснював реалізацію електронних сигарет та рідини, на яких відсутні марки акцизного збору, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду. Зазначає, що судом не взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не містить усіх відомостей на підтвердження саме факту торгівлі, а не знаходження відповідних предметів в приміщенні магазину. У протоколі зазначено лише формальне посилання на те, що він здійснював реалізацію електронними сигаретами та рідинами із вмістом нікотину без марок акцизного податку.

Апелянт ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про день та час апеляційного розгляду повідомлявся, про причини неявки не повідомив, питання про відкладення судового розгляду не порушував. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП його участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено судом першої інстанції та зазначено в оскаржуваній постанові, 22 листопада 2024 гр. ОСОБА_1 в смт. Обухівка, вул. Центральна, 71 в торгівельному приміщенні здійснював реалізацію електронних сигарет та рідини, на яких відсутні марки акцизного збору, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зокрема без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що норма ст. 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, тобто у відчуженні (продажу) цих товарів.

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення та наданих матеріалах відсутні будь-які дані щодо фіксації факту оптової або роздрібної торгівлі, тобто здійснення саме продажу пристроїв та рідин для паління, зокрема відсутні будь-які дані щодо передачі їх будь-яких особам, отримання від останніх грошових коштів (виручки) за продаж продажу товарів, відсутні пояснення свідків, які б придбали відповідні товари у торгівельному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, співробітниками поліції не надано належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю у вказаному магазині.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення утворює не наявність у торгівельному приміщенні відповідних товарів - тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками тощо, яка дійсно вбачається з матеріалів справи, а здійснення саме роздрібної торгівлі ними, тобто відчуження вказаних товарів на користь інших осіб, яка повинна підтверджуватися належними доказами.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції у постанові не надано належної оцінки відсутності в матеріалах справи об`єктивних доказів здійснення роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пристроями для паління з вмістом нікотину, без наявності марок акцизного збору, а тим більше і доказів вчинення таких дій саме ОСОБА_1 , у зв`язку з чим висновок суду про те, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, належить вважати передчасним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 у день та час, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, здійснював роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене постанову суду належить скасувати, а провадження у справі належить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця