Справа №403/701/24 провадження № 3/403/19/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення з доданими матеріалами, який надійшов від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 ,

згідно відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації:

АДРЕСА_1 , громадянина України (паспорт

№ НОМЕР_1 , виданий 07 квітня 2022 року органом 3533), місце навчання:

Устинівський ліцей №1

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2024 о 09 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 гр-н ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та завдав фізичного болю своїй матері ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психологічного характеру та шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повістки про виклик до суду на вказану в протоколі адресу його місця проживання та реєстрації (а.с.11). Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 20 січня 2025 року та інформації, розміщеної на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта», гр-н ОСОБА_1 особисто отримав повістку про виклик в судове засідання (а.с.14,15), тобто був належним чином повідомленим про розгляд Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.268 КУпАП гр-н ОСОБА_1 суду не подав.

В судове засідання по розгляду справи ОСОБА_2 , як законний представник ОСОБА_1 , не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення повістки про виклик до суду на адресу її місця проживання (а.с.12). Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 20 січня 2025 року, гр-нка ОСОБА_2 особисто отримала повістку про виклик в судове засідання (а.с.13), тобто була належним чином повідомленою про розгляд Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно її сина справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.270 КУпАП гр-нка ОСОБА_2 суду не подала.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що гр-н ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про здійснення розгляду Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, що підтверджується отриманням ним особисто повістки про виклик до суду, не вжив жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складеного стосовно нього протоколу, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності гр-на ОСОБА_1 , що відповідатиме виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).

З огляду на викладені правові норми, вчинені 09 грудня 2024 року гр-ном ОСОБА_1 дії у виді образ нецензурною лайкою своєї матері ОСОБА_2 , містять ознаки психологічного насильства, оскільки викликали в останньої, як потерпілої, згідно наданого нею письмового пояснення, побоювання за свою безпеку та спричинили їй емоційну невпевненість, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення ним 09 грудня 2024 року психологічного насильства, повністю підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №018339 від 09 грудня 2024 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09 грудня 2024 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 09 грудня 2024 року, в яких вона зазначає про ображання її сином ОСОБА_1 нецензурними словами, що завдалоїй емоційної невпевненості та побоювання за свою безпеку; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09 грудня 2024 року, в яких він визнав свою вину у тому, що ображав свою матір ОСОБА_2 нецензурними словами.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що гр-н ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство (дії психологічного характеру), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , як його матері, з якою він спільно проживає, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, суд не вбачає наявності в діях гр-на ОСОБА_1 ознак вчинення ним фізичного насильства стосовно гр-нки ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАД №018339 від 09 грудня 2024 року, гр-н ОСОБА_1 , крім вчинення психологічного насильства стосовно своєї матері, також завдав їй фізичного болю, чим вчинив фізичне насильство.

Відповідно до положень п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Відомостей про спричинення внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 шкоди фізичному здоров`ю його матері та якої саме протокол не містить.

Отже, суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі серії ВАД №018339 від 09 грудня 2024 року, не містить обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного складу правопорушення у виді протиправного наслідку: завданої шкоди фізичному здоров`ю потерпілого або можливості її заподіяння.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення письмового пояснення гр-нки ОСОБА_2 , відібраного старшим лейтенантом поліції Кухарцем С.В. 09 грудня 2024 року, вбачається повідомлення нею обставин сварки із сином ОСОБА_1 , в ході якої він виражався нецензурними словами, штовхав її та розбив два скла у віконній рамі, в результаті чого у останньої виникли емоційна невпевненість та побоювання за її життя і здоров`я. Одночасно зазначила, що тілесних ушкоджень вона не отримала та медичної допомоги не потребує.

Жодних тверджень гр-нки ОСОБА_2 з приводу заподіяної внаслідок таких дій гр-на ОСОБА_1 шкоди фізичному здоров`ю чи завдання їй фізичного болю, зазначене пояснення не містить.

З огляду на викладене, враховуючи, що обов`язковою ознакою фізичного насильства, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2, є наслідок у виді наслідок завданої шкоди фізичному здоров`ю потерпілої або можливості її заподіяння, наявність якої під час розгляду справи не була підтверджена сукупністю доданих до протоколу матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення за однією з ознак його об`єктивної сторони - фізичного насильства, оскільки факту заподіяння шкоди фізичному здоров`ю ОСОБА_2 внаслідок її штовхання гр-ном ОСОБА_1 сержантом поліції ОСОБА_3 встановлено не було, як наслідок, свідчить про відсутність підстав для кваліфікації таких дій гр-на ОСОБА_1 як домашнього насильства в розумінні вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП та п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП).

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП, є визнання ним вини та вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин непереборної сили або крайньої необхідності в діях гр-на ОСОБА_1 суд не вбачає.

Обтяжуючих відповідальність гр-на ОСОБА_1 обставин, передбачених ст.35 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Ч.2 ст.61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.99 КК України, штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Отже, у адміністративному провадженні при накладенні стягнення у виді штрафу на неповнолітню особу необхідно аналогічно враховувати, що штраф, як стягнення, може застосуватися до неповнолітнього лише при наявності в останнього самостійного доходу.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №018339 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1 навчається в Устинівському ліцеї №1. Відомості про наявність у неповнолітнього ОСОБА_1 постійного заробітку чи заощаджень в протоколі та доданих до нього матеріалах відсутні.

З огляду на викладене, виходячи із засад справедливості та рівності всіх перед законом, враховуючи індивідуальний характер юридичної відповідальності; наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність неповнолітнього ОСОБА_1 , а також відомостей про наявність у нього постійного заробітку, доходу чи заощаджень, суд вважає за можливе застосувати до гр-на ОСОБА_1 захід впливу, що застосовується до неповнолітнього, передбачений п.2 ч.1 ст.24-1 КУпАП, а саме - попередження.

З огляду на застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходу впливу, передбаченого ст.24-1 КУпАП, судом не вирішується питання про стягнення з нього судового збору в порядку ст.40-1 КУпАП, оскільки судом не було винесено постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 24-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу, передбачений п.2 ч.1 ст.24-1 КУпАП, у виді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова