Справа № 297/297/25

ПОСТАНОВА

12 лютого 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши заяву про самовідвід судді Гецко Ю.Ю. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,

встановив:

29 січня 2025 року до Берегівського районного суду з ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Так, 29 січня 2025 року автоматизованою системою документообігу та розподілу судових справ між суддями визначено головуючим у справі - суддю Гецко Ю.Ю..

30 січня 2025 року головуючим по справі суддею Гецко Ю.Ю. подано заяву про самовідвід в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, яка мотивована тим, що особою яка притягається до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1 , який є давнім знайомим головуючого по справі судді Гецко Ю.Ю. та сусідом за місцем проживання.

Виходячи з цього, суддя Гецко Ю.Ю. вважає, що не може розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки вищевказана обставина може викликати сумнів в його неупередженості в учасників справи, а тому головуючим заявлений самовідвід.

Суддя Гецко Ю.Ю. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися.

Згідно заяви про самовідвід суддя Гецко Ю.Ю. просив заяву розглянути без його участі.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Як зазначено в заяві про самовідвід Михайлов В.В. є давнім знайомим головуючого по справі судді Гецко Ю.Ю. та сусідом за місцем проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Положення ст. 3 Європейського статуту судді передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким, як неупереджений, а також згідно положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що судля не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв?язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв?язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов?язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади"визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Так, пунктом 4 рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 року надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді заяв про самовідвід та відвід, слід застосувати аналогію закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вищевказана обставина обґрунтовано може викликати сумнів у неупередженості головуючого по справі судді Гецко Ю.Ю..

За таких обставин, виходячи з аналогії закону, засад судочинства, передбачених Конституцією України, та міжнародними стандартами щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства, суд вважає, що заява про самовідвід головуючого по справі судді Гецко Ю.Ю. підлягає задоволенню, а справа передачі до канцелярії суду для подальшого розподілу.

Керуючись ст. ст. 245, 283 КУпАП, ст. 75 КПК України, рішенням № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 року,

постановив:

Заяву про самовідвід судді Берегівського районного суду Гецко Ю.Ю. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП - задовольнити.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передати до канцелярії суду для подальшого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Лайош ГАЛ