ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/511/25 Справа № 191/1323/24 Суддя у 1-й інстанції - Порошина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Мороза К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу, з доповненнями, захисника Мороза Кирила Тарасовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 20.03.2024 о 16 годині 00 хвилин в Синельниківському районі на перехресті автодоріг М-18 і Т0401, водій ОСОБА_1 керував траспортним засобом Chrysler PT Cruiser, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови суду як незаконної та необґрунтованої, постановленої з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшов висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Посилається на те, що виходячи із системного аналізу п. 2.5 Правил дорожнього руху, ч.1 ст.266 КУпАП, а також п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають не всі водії транспортних засобів, а лише ті, у яких поліцейськими виявлено ознаки такого сп`яніння, вичерпний перелік яких установлений Інструкцією.

Відповідно до відеозапису, працівниками поліції взагалі не встановлювалися ознаки алкогольного сп`яніння, тобто відсутні відомості про те, що поліцейські виявляють у ОСОБА_1 «запах алкоголю з порожнини рота», «почервоніння очей», а тим паче повідомляють про це ОСОБА_1 .

Захисник вказує, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі, а відповідно до відеозапису з бодікамер працівників поліції, пропонування пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння виглядало наступним чином: «нами було запропоновано Вам пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотесту Драгер, а також у лікарні у лікаря-нарколога, Ви відмовляєтесь» - даний вислів не відноситься до пропонування, а має посилання на попередній час.

Зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним та поділений на частини.

Окрім того, залучення свідків для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння допускається лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Враховуючи, що відеозапис події на нагрудні камери проводилась, у сторони захисту виникають сумніви у об`єктивності пояснень свідків.

Адвокат вважає, що працівники патрульної поліції не були зацікавленні у проведенні законної процедури по встановлення стану алкогольного сп`яніння, а були зацікавленні у складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , якому 55 років, має проблеми зі слухом, що підтверджується висновком ВЛК від 01.08.2024, а тому перебуваючи на автодорозі, де наявні шуми від автомобілів, не міг почути пропонування працівниками поліції та погоджувався з останніми для того, щоб встигнути дістатися до лікарні, про що він зазначив на відеозаписі.

Також ОСОБА_1 не було роз`яснено підстави зупинки, не роз`яснено його права та наслідки у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Не було складено та оголошено ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Пояснення, написані нібито від ОСОБА_1 та особисте зобов`язання, написані працівником поліції і надано ОСОБА_1 для підписання, який текст пояснень та особистого зобов`язання не читав, що підтверджується відмінністю почерку самого тексту та підпису з ПІБ навпроти проставленого підпису.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією.

Окрім того, протокол має виправлення, а саме було зазначено час складання протоколу про адміністративне правопорушення - 16 годин 00 хвилин, що відповідає тому, що протокол складений до нібито встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи не убачається порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, за які його нібито зупинили поліцейські, а тому він не зобов`язаний був виконувати усі наступні вимоги працівників поліції.

З відеозапису видно, що ОСОБА_1 надав усі документи, які у нього вимагали працівники поліції; доказів його відсторонення від керування транспортним засобом матеріали провадження не містять, оскільки відсутні докази передачі автомобіля іншій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, тому працівниками поліції при складання протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушені вимоги КУпАП та Інструкції.

Враховуючи викладене, захисник просить постанову Синельниківського міжрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В своїх доповненнях до апеляційної скарги захисник просить також врахувати, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та на момент зупинення транспортного засобу виконував обов`язки військової служби, тому його огляд повинен був проводитися за правилами ст. 266-1 КУпАП посадовою особою, уповноваженою на те начальником органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник Казаков М.М. до суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але захисник Мороз К.Т. вважав за можливе розглянути справу без їх участі, що, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Мороз К.Т. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні, просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а у разі залишення апеляційної скарги без задоволення не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами для можливості виконання обов`язків військової служби.

Додатково звертав увагу на відсутність безперервного відеозапису з бодікамер патрульних поліцейський, на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця, яким є ОСОБА_1 , який повинен був здійснюватися згідно ст.266-1 КУпАП уповноваженою особою ВСП ЗСУ. Але при цьому зазначив, що доказів того, що в момент керування транспортним засобом за обставин, встановлених рішенням суду, ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби сторона захисту надати не може.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення ААД №591201 від 20.03.2024 та відеозапис з бодікамер поліцейського.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №591201 від 20.03.2024, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) убачається, що 20.03.2024 о 16.00 годині в Синельниківському районі на перехресті автодоріг М-18 і Т0401, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chrysler PT Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У графі свідки чи потерпілі зазначено свідків: ОСОБА_2 , м.Дніпро, вул. Б. Хмельницького, 112 та ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

У графі «До протоколу додаються» вказано: відеозапис з бодікамери 795595.

Вказано, що тимчасово документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, про що мається власноручний підпис водія у відповідній графі.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від, у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 20.03.2024 о 16 годині 20 хвилин водія ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я Синельниківську ЦРЛ для проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей (а.с.3).

З рапорту інспектора ВРПП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шерстюка А.В. убачається, що під час несення служби, 20.03.2024 було зупинено транспортний засіб Chrysler PT Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 з порушення правил дорожнього руху, а саме за ч.5 ст. 121 КУпАП (постанова серії БАД № 898984). В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені явні ознака алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. Водієві ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляду встановленому законом порядку, однак від проходження медичного огляду водій відмовився. Складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

У письмових поясненнях водія ОСОБА_1 від 20.03.2024 зазначено, о 16.00 годині 20.03.2024 у Синельниківському районі на перехресті автомобільних доріг М-18 та Т-0401 він керував транспортним засобом Chrysler PT Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , де його було зупинено працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, а саме п.2.3.в. В ході перевірки документів у працівників поліції виникли підстави вважати, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810 та у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що він відмовився у присутності двох свідків. Відмовився від проходження огляду, оскільки поспішає до лікаря. Факт вживання алкоголю заперечує (а.с.5).

У письмових пояснення свідка ОСОБА_2 зазначено, що 20.03.2024 о 16 годині 35 хвилин за адресою: Синельниківський район, перехрестя автодоріг М-18 та Т-0401 він був присутній у якості свідка під час пропозиції працівниками поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Chrysler PT Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 . Водій відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810, а також у медичному закладі у лікаря-нарколога. Водій був попереджений про відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.6).

Свідок ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях вказав, що 20.03.2024 о 16 годині 35 хвилин за адресою: Синельниківський район, перехрестя автодоріг М-18 та Т-0401 він був присутній у якості свідка під час того, як працівники поліції пропонували водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Chrysler PT Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водій відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810, а також у медичному закладі у лікаря-нарколога. Був попереджений про відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.7).

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 898994 від 20.03.2024, на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за те, що 20.03.2024 о 15 годині 55 хвилин в Синельниківському районі, на перехресті автодоріг М-18 та Т-0401, керуючи транспортним засобом Chrysler PT Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , водій не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в Правил дорожнього руху, а також не зупинився на дорожній знак 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив вимог п.8.4 б Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься на одному СD-R диску, долученого до матеріалів справи (а.с.14).

Так, на диску наявні два відеофайли під назвою: WhatsApp Video 2024-03-20 at 06.11.02 (1) та WhatsApp Video 2024-03-20 at 06.14.01.

На відеофайлі WhatsApp Video 2024-03-20 at 06.11.02 (1) зафіксовано, як працівник поліції звертається до водія:Представтесь будь-ласка.

Водій: ОСОБА_1 .

Працівник поліції: Вас було зупинено на перехресті автодоріг М-18 та Т-0401 за порушення правил дорожнього руху, а саме за порушення п. 2.3 в, тобто за те, що Ви під час керування транспортним засобом не були пристебнуті ременем безпеки. Ви згодні?

ОСОБА_1 :Так.

Працівник поліції:В ході спілкування, у Вас було виявлено ознаки алкогольного спасіння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота і почервоніння очей. Вам було запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору алкотестер Драгер та у медичному закладі у лікаря-нарколога. Ви відмовляєтесь зараз у присутності свідків?

ОСОБА_1 : Так, я відмовляюсь. Я поспішаю до лікаря.

Працівник поліції:Свідки, ви почули, що водій відмовився?

Свідки, кожен окремо:Так, почули.

Далі зафіксовано, що працівник поліції записав анкетні дані свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На відеофайлі WhatsApp Video 2024-03-20 at 06.14.01 видно, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з тим, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, щодо нього було винесено протокол про адміністративне правопорушення серїі ААД № 591201 від 20.03.2024.

Протокол про адміністративне правопорушення оголошено водію ОСОБА_1 , повідомлено про дату, час та місце розгляду справи у суді. Після ознайомлення з протоколом, ОСОБА_1 поставив у ньому свої підписи у відповідних графах.

Працівник поліції повідомив, що посвідчення водія ОСОБА_1 не вилучається, оскільки він надав його в електронному вигляді через застосунок Дія.

Далі зафіксовано, що ОСОБА_1 вручено пам`ятку про права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оголошено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, пояснення водія ОСОБА_1 , який після ознайомлення із вказаними процесуальними документами, поставив у них свій підпис.

Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, так і у медичному закладі. Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи не є безперервним, на переконання апеляційного суду, хоча і є слушними, проте такий недолік не можна вважати істотним, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються всією сукупністю доказів, досліджених судом під час розгляду даної справи, при цьому на наявному відеозаписі зафіксовано як працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на перебування у стані сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичній установі, на що останній то відмовився у присутності двох свідків.

Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Посилання захисника на те, що матеріалами справи не підтверджено порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, за які його зупинили працівники поліції, а тому він не зобов`язаний був виконувати усі наступні вимоги поліцейських, не відповідають дійсності.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 898994 від 20.03.2024 (а.с.13), на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за керування транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки, а також за те, що він не зупинився на дорожній знак Проїзд без зупинки заборонений, тобто за порушення п. 2.3.в та п.8.4 б Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ці обставини, відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, підтвердив і сам ОСОБА_1 , який на запитання працівника поліції про те, чи згодний він з тим, що його було зупинено за порушення вимог правил дорожнього руху, відповів:Так.

Отже твердження сторони захисту про безпідставність зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 та про те, що водію не було роз`яснено підстави зупинки його транспортного засобу, не заслуговують на увагу.

Окрім того, вищенаведене спростовує твердження захисника про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за встановлених судом обставин.

Не є слушними і доводи апелянта про те, що працівниками поліції не встановлювались та не виявлялись ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Вимогами п.п. 2,3 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Як убачається з відеофайлу WhatsApp Video 2024-03-20 at 06.11.02 (1) працівник поліції вказав, що в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота і почервоніння очей, та йому було запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суду зазначає, що законодавцем не встановлено жодної вимоги до працівників поліції надавати докази на підтвердження виявлених ознак алкогольного сп`яніння. Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння. Заперечення стороною захисту встановлених у водія уповноваженою особою ознак алкогольного сп`яніння, як на окрему підставу для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, є невмотивованими.

Є неспроможними і доводи захисника про те, що працівник поліції не пропонували ОСОБА_1 проходження огляду на перебування у стані сп`яніння, а вислів поліцейського щодо медичного огляду не відноситься до пропозиції та має посилання на попередній час.

Відповідно до відеозаписуWhatsApp Video 2024-03-20 at 06.11.02 (1) працівник поліції вказав, що в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього виявлені ознаки алкогольного спасіння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота і почервоніння очей та йому було запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору алкотестер Драгер та у медичному закладі у лікаря-нарколога. На запитання працівник поліції: Ви відмовляєтесь зараз у присутності свідків?, ОСОБА_1 відповів:Так, я відмовляюсь. Я поспішаю до лікаря.

Отже, підстави уважати, що водію ОСОБА_1 , після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не було запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, або що така пропозиція була для водія незрозумілою відсутні. Водночас апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 жодного разу не зазначив про те, що йому не зрозумілі вимоги працівників поліції, чи про своє бажання пройти медичний огляд на перебування у стані сп`яніння. Жодних зауважень після ознайомлення зі складеними щодо нього процесуальними документованим не вказував.

Крім того не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що ОСОБА_1 має проблеми зі слухом, що підтверджується висновком ВЛК, а тому, перебуваючи на автодорозі, не міг почути пропозицію поліцейського щодо проходження огляду на перебування у стані сп`яніння.

Згідно долученої адвокатом до апеляційної скарги копії довідки військово-лікарської комісії від 23.10.2024, ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини, 01.08.2024 отримав травми, зокрема акубатравму з розвитком посттравматичної лівобічної змішаної приглуховатості з середнім порушенням слуху (а.с.35 об.). Разом з цим, ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції медичного огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння 20.03.2024, тобто більше ніж за чотири місця до отримання ним травми під час виконання службових обов`язків. Таким чином доводи адвоката про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в результаті отриманої травми не міг чути висунуту поліцейськими вимоги пройти огляд на перебування у стані сп`яніння, є надуманими.

Апеляційні доводи сторони захисту про те, що пояснення свідків у справі є необ`єктивними, оскільки подію було зафіксовано на нагрудні камери працівників поліції, також не заслуговують на увагу.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження запропонованого поліцейськими огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння фіксувався на нагрудну камеру працівника поліції, при цьому поліцейськими було запрошено до участі двох свідків, дані про яких зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та їх письмових поясненнях, які досліджені судом у сукупності з іншими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора поліції, відеозаписом з нагрудних камер поліцейськими, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Будь-яких доказів необ`єктивності чи упередженості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стороною захисту не надано. У письмових поясненнях свідків зазначено дані про їх особи; дані про водія, який відмовився від проходження запропонованого огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння; інформацію про транспортний засіб, яким керував водій; підтвердження власноручними підписами свідків факту відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду, що підтверджує встановлені судом фактичні обставини справи та не дають підстав для сумніву у правдивості та об`єктивності пояснень зазначених свідків. Факт залучення працівниками поліції для участі у справі двох свідків та застосування при цьому технічних засобів відеозапису не спростовує встановлених фактичних обставин справи та не свідчить про зацікавленість працівників поліції у складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про що зазначає адвокат у своїй скарзі.

Аналізуючи апеляційні доводи сторони захисту про неналежність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 591201, 20.03.2024 о 16.00 годині в Синельниківському районі на перехресті автодоріг М-18 і Т0401, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chrysler PT Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Будь-яких суперечностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.

Твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією, є безпідставними, оскільки у протоколі серії ААД № 591201 від 20.03.2024 щодо ОСОБА_1 зазначено ознаку алкогольного сп`яніння, передбачену п.3 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме запах алкоголю з порожнини рота.

Є безпідставними і доводи адвоката про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений до того, як у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Як убачається з протоколу серії ААД № 591201 він був складений 20.03.2024 о 17 годині 00 хвилин. Протокол про адміністративне правопорушення підписаний поліцейським, який його складав; особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.2). Деякі каліграфічні неточності у написанні часу складання протоколу 17.00 годин, не свідчать про те, що він складений саме о 16.00 годині, як про це вказує адвокат.

Твердження адвоката Мороза К.Т. про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права; письмові пояснення водія складені працівником поліції та ОСОБА_4 їх не читав; не було складено та оголошено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності направлення на огляд, є необґрунтовані.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №591201 від 20.03.2024 року, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи у суді, про що мається підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу (а.с.2). Крім цього, відповідно долученої до матеріалів справи пам`ятки, ОСОБА_1 було роз`яснені його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, де у графі ознайомлений стоїть підпис ОСОБА_1 (а.с.9).

Письмові пояснення водія ОСОБА_1 оформлені інспектором ВРПП Синельниківського РУП, та у графі З моїх слів записано вірно, мною прочитано стоїть підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно долученого працівниками поліції відеозапису з нагрудних камер, на відеофайлі WhatsApp Video 2024-03-20 at 06.14.01 зафіксовано, як працівники поліції оголошують ОСОБА_1 складені щодо нього процесуальні документи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення та його письмові пояснення, після цього ОСОБА_1 без жодних заяв чи заперечень підписав їх.

Таким чином, твердження адвоката про те, що водію ОСОБА_1 не були роз`яснені його процесуальні права та не оголошені складені поліцейським письмові пояснення, не відповідають дійсності.

Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і подання апеляційної скарги та надання їй можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

За таких обставин, відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.

До такого ж висновку дійшов апеляційній суд і щодо доводів апелянта про те, що не було складено та не оголошено ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Так, у матеріалах справи (а.с.3) наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 20.03.2024 о 16 годині 20 хвилин водія ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я Синельниківську ЦРЛ для проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

Відсутність у матеріалах справи доказів оголошення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на переконання апеляційного суду, не свідчить про порушенням працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Факт відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем не спростовує висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів захисника Мороза К.Т., викладених в доповненнях до апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння мав бути проведений за участі працівників військової служби правопорядку, суд відхиляє цей аргумент як такий, що ґрунтується на помилковому розумінні норм права.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Тобто проведення огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння у порядку статті 266-1 КУпАП (посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України) передбачений лише у випадку якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення), а також виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин

Відповідно до статті 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Оскільки за матеріалами справи водій ОСОБА_1 на момент його зупинки керував не військовим автомобілем та не виконував службове завдання, тому його огляд на стан сп`яніння правомірно проведений за правилами ст. 266 КУпАП.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

При цьому апеляційний суд вважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах матеріального закону прохання захисника не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами для можливості виконання ним обов`язків військової служби, оскільки такий додатковий вид стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП є обов`язковим та не може призначатися на розсуд суду.

Таким чином неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги, з доповненнями, захисника Мороза К.Т. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, з доповненнями, захисника Мороза Кирила Тарасовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО