Справа № 450/2201/24 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є. О.
Провадження № 33/811/116/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 10 травня 2024 року, о 09 год. 40 хв. у с. Оброшино, вул. Маркіяна Шашкевича, керував т/з марки «Форд Фіеста» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме бодікамеру № 1174. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року, оскільки про результат розгляду справи йому стало відомо 10 січня 2025 року.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, не надано належної правової оцінки доказам, які були надані працівниками поліції.

Наголошує, що в матеріалах судової справи відсутні дані, які вказують, що патрульними було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, окрім того транспортний засіб було зупинено безпречинно, не роз`яснено водію його права та обов`язки, не забезпечено можливості скористатися правовою допомогою.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 участі в розгляді справи не приймав, про результат розгляду справи дізнався 10 січня 2025 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №665725 від 10 травня 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Ford Fiesta» р.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №2110980 від 10 травня 2024 року (а.с. 3), з якої вбачається, що водій порушив п. 2.4а ПДР України;

- інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), згідно із якою працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі;

- рапортом працівника поліції (а.с. 5), з якого встановлено, що працівники поліції здійснювали відео фіксацію на нагрудні камери;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом у судовому засіданні, на яких зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 , під час якого працівником поліції повідомлено йому ознаки наркотичного сп`яніння ( виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці), запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, на що водій зазначив, що хоче пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, не виконував розпорядження працівника поліції, сперечався, намагався затягнути час, не погоджувався виходити з свого транспортного засобу, проходити в транспортний засіб працівника поліції, у зв`язку із чим працівник поліції повідомив водію, що його дії кваліфіковані як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відсторонив його від керування транспортним засобом та роз`яснив його права та обов`язки, повідомив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта, що в матеріалах судової справи відсутні дані, які вказують, що патрульними було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки, як встановлено із відеозапису, долученого до матеріалів справи, патрульними було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а не алкогольного, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не роз`яснено водію права та обов`язки, не забезпечено можливості скористатися правовою допомогою, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів судової справи, який описано вище за текстом, окрім того у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №665725 від 10 травня 2024 року (а.с. 1) зазначено, що водію ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 безпідставно зупинили працівники поліції, що є підставою для закриття адміністративного провадження, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки на час скоєння адміністративного правопорушення, в країні діяв воєнний стан, у цей час обмежуються громадянські права, а працівники поліції наділені повноваженнями зупиняти транспортні засоби та перевіряти документи водіїв.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Кузьміна Є.О. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Кузьміну Євгену Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.