ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/496/24 Номер провадження 33/814/360/25Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С. І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., за участі секретаря судового засідання Буйнової О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Кругляка Володимира Вікторовича на постанову судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 , 15.10.2024, близько 03 год 50 хв, керуючи транспортним засобом МАЗ5334, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Р-60 221 км, під час зустрічного роз`їзду не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн в дохід держави.

Стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 в сумі 605,60 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Кругляк В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2024 року та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що постанова винесена суддею без з`ясування дійсних обставин справи, є надуманою, твердження стосовно наявності доказів того, що сліди руху автомобіля Chevrolet AVEO починається на смузі його руху, що рух автомобіля МАЗ5335 виключно по своїй смузі руху виключається та того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАЗ 5335 перебуваючи частково на зустрічній смузі є безпідставними.

Акцентує увагу, що об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували вину ОСОБА_1 суду не надано, протокол про адміністративне правопорушення, що містять в матеріалах справи, не дає можливості дійти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, дослідженні судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ост.124 КУпАП.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що повний текст рішення по проханню, отримав 4 грудня 2024 року, а копію постанови отримав поштою 11 грудня 2024 року, за цих підстав, вважає строк оскарження не пропущеним.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 15.10.2024, близько 03 год 50 хв, керуючи транспортним засобом МАЗ5334 ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Р-60 221 км, під час зустрічного роз`їзду не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ..

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично це адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.10.2024 року, схемою місця ДТП від 15.10.2024 року, поясненнями, фото таблицею місця події та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції погоджуюсь з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно із п.13.3 ПДР України, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Із матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 не виконав п.13.3 ПДР України, що підтверджується вказаними вище належними та допустимим доказами, які були дослідженні.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що 15.10.2024, близько 03 год 50 хв, керував автомобілем CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався з с. Бубни в напрямку м. Пирятин. Не доїжджаючи до повороту на с. Яцини йому назустріч їхав автомобіль МАЗ, у якого світила лише права фара, але він взагалі подумав, що то мотоцикл. Рухався своєю смугою руху, після чого відчув різкий удар. Потім до нього підійшов хтось з водіїв та запитали чи все добре, по факту спричинення тілесних ушкоджень ДТП вказує, що у нього різкий біль в грудній клітині. Водій автомобіля МАЗ відразу вину визнав та повідомив, що все відшкодує (а.с.15).

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що 15.10.2024, близько 03 год 50 хв, керував службовим автомобілем МАЗ 5334, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль знаходився в технічно справному стані, він рухався по своїй смузі руху, на автомобілі освітлення працювало, проїхавши поворот на с. Яцини в напрямку м. Лохвиця, він раптово відчув удар в лівий бік автомобіля. Після цього зупинився, вийшов з автомобіля і побачив, що у нього врізався легковий автомобіль. Відразу пішов дивитися чи всі живі. Тілесних ушкоджень ніхто не отримав з легкового автомобіля також (а.с.14).

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 678786, схемою місця ДТП від 15 жовтня 2024 року, відповідно до якої вбачається, що зафіксовано дорожню обстановку, розташування та пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи наведене, вважаю, що належними та допустимими доказами у справі підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Наданий адвокатом Кругляк В.В. висновок експерта, не може бути прийнятий по справі як доказ, згідно положень ч.7 ст. 294 КУпАП, це при тому, що відповіді експерта на поставлені питання не спростовують обставин зазначених в протоколів.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Кругляка В.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Кругляку Володимиру Вікторовичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кругляка Володимира Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин