Справа № 438/2172/24
Провадження № 3/438/34/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 лютого 2025 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Винта Є.Ю.,

в с т а н о в и в :

28 листопада 2024 року о 10 год 04 хв в м. Бориславі по вул. Шкільна 31 гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Renault Megane Scenic» з ДНЗ НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу Drager Alkotest 6820. Тест №5265, результат 2,51% чим порушив п.2.9.а.ПДР Керування ТЗ особами в стані алк., нарк. чи ін. сп`яніння що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, свою винуватість у поставленому йому в провину правопорушенні не визнав та пояснив, що 28 листопада 2024 близько 10 год. його зупинили працівники поліції. Вони запідозрили його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Запропонували йому на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на факт вживання алкоголю. Проте водію не надали перевірити герметичність упакування мундштука, а по факту було надано для подальшого продуву. В подальшому патрульними поліції не було встановлено чи погоджується з результатами тесту ОСОБА_1 та не було роз`яснено його право на проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я. Окрім того, ОСОБА_1 не було надано відомості про свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Драгер», сертифікат його відповідності, та відомості щодо ремонту вказано приладу.

Патрульними поліції також не було встановлено чи погоджується ОСОБА_1 з результатами тесту, та в подальшому не роз`яснено в його праві на повторне проходження медичному огляду в закладі охорони здоров`я.

09 січня 2025 року від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Винта Є.Ю. поступило клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 28 листопада 2024 року о 10 год. 04 хв. водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» 6820», тест №5265, результат огляду становить 2,51 % проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вважає, що протокол серії ЕПР1 №183763 від 28.11.2024 р. являється недопустимим доказом, не може бути покладеним в основу вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні докази того, що водію було запропоновано поліцейським пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у медичному закладі.

На підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення поліцією було долучено відеозапис, з якого вбачається, що працівник патрульної поліції, не роз`яснив прав, передбачених ст.268 КУпАП, а також положень ст.266 КУпАП з чого слідує протиправність протоколу.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 266 КУпАП, порушено процедуру проведення огляду. Крім того, поліцейським некоректно було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Винта Є.Ю. дослідивши докази в справі, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції, а наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п. 10 розділу II Інструкції). Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 - №183763 від 28 листопада 2024 року з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 28 листопада 2024 року о 10 год. 04 хв. на (в) м. Борислав по вул. Шкільна, керував транспортним засобом «Renault Megan Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», тест №5265, результат огляду становить 2,51 % проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений повноважною особою і повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження патрульних вбачається, відеозапис на оптичному диску DVD-R 16х4,7GB, на якому міститься відеозаписи, зафіксовано зупинку транспортного засобу «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 працівниками поліції. Водій даного транспортного засобу на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», перебуваючи за кермом транспортного засобу. Працівником поліції було вголос оголошено результат огляду, який становив 2,51 % проміле. ОСОБА_1 не заперечуючи результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівників поліції пересів у службовий автомобіль, де в його присутності складені відповідні документи.

Зазначені обставини підтверджені, складеним актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, долученим до матеріалів справи та результатом тесту №5265 від 28 листопада 2024 року, а також вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 - №183763 від 28 листопада 2024 року, підписані правопорушником ОСОБА_1 .

Жодним чином не спростовують факту вчинення правопорушення, не впливають на кваліфікацію дій та не звільняють ОСОБА_1 , від встановленої законом відповідальності посилання його адвоката на нібито порушення порядку проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, в частині не роз`яснення прав чи не надання можливості скористатися правовою допомогою при проведенні огляду, оскільки як встановлення при перегляді відеозапису жодних клопотань про залучення адвоката особа не заявляв і добровільно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис, що міститься в матеріалах справи дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , зокрема те, що працівниками поліції не було роз`яснено, що у разі його незгоди із результатами проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути проведений у медичному закладі, суд оцінює критично, як спробу ухилитись від притягнення особи до адміністративної відповідальності, повністю спростовано дослідженими судом доказами.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо)

Щодо визнання неналежним доказом протокол серії ЕПР1 № 183763 від 28 листопада 2024 року, слід зазначити наступне.

Статтею 87 КПК України, визначено саме поняття недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Захисник, звертаючись до суду із клопотанням про визнання «неналежним доказом» не зазначив в чому саме були порушені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Твердження захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його право та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП спростовуються особистим підписом у вищезазначеному протоколі особи правопорушника, де зазначено, що йому роз`яснено ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_1 таким правом скористався, протокол підписав, від надання пояснень відмовився керуючись статтею 63 Конституції України, власноручно зазначивши про це у протоколі. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 , зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Таким чином, суд, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ст.247 КУпАП, суддя не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також наслідки вчиненого нею правопорушення, ставлення його до скоєного, вважаю за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді накладання адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» Судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу в установлений ст.307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст.308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: Андрій СЛИШ