Провадження № 33/811/35/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Раделицької С.П. в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.

Вилучений, згідно протоколу №1525/20900/24 від 28.11.2024 року, товар повернуто ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил, у розмірі 450,82 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Згідно з постановою 28.11.2024 року близько 18 год. 30 хв. гр. України ОСОБА_1 разом із 4-ма пасажирами, поверталася з приватної поїздки в якості водія транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , через п/п «Шегині-Медика» м/п «Мостиська» Львівської митниці в напрямку в`їзд в Україну, обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», чим своїми діями заявила про відсутність в неї будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду у багажному відділенні автомобіля без ознак приховування, було виявлено товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 року обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме:

1) Псиліум (лушпиння насіння подорожника), т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 500 грам, країна виробництва Індія, термін придатності - 05.2026 в кількості 89 упаковок вагою 44,5 кг, 2) Борошно мигдальне, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 1 кг, країна виробництва Австралія, термін придатності - 09.2026 в кількості 19 упаковок вагою 19 кг, 3) Дієтична добавка спіруліна в таблетках, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 250 грам, країна виробництва Китай, термін придатності -16.02.2026 в кількості 9 упаковок ваго. 2,25 кг, 4) Борошно мигдальне, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 0,5 кг, країна виробництва США, термін придатності - 10.2025 в кількості 7 упаковок вагою 3,5 кг, 5) Дієтична добавка Chlorella Proszek, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 250 грам, країна виробництва Китай, термін придатності -25.09.2026 в кількості 19 упаковок ваго. 4,5 кг, 6) Чай з квітів гібіскуса (каркаде), т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 250 грам, країна виробництва Нігерія, термін придатності -02.2026 в кількості 9 упаковок вагою 2,25 кг, 7) Дієтична добавка Moringa Proszek, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 250 грам, країна виробництва Індія, термін придатності - 02.09.2026 в кількості 19 упаковок 4,75 кг, 8) Кіноа (крупа рисова), т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 1 кг, країна виробництва Індія, термін придатності - 06.2026 в кількості 14 упаковок вагою 14 кг, 9) Полуниця сублімована, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 40 грам, країна виробництва Єгипет, термін придатності - 08.2026 в кількості 19 упаковок вагою 0,76 кг, 10) Порошок молодого ячменю, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 500 грам, країна виробництва Польща, термін придатності - 02.2026 в кількості 14 упаковок вагою 7 кг, 11) Кокосова мука, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 500 грам, країна виробництва Індонезія, термін придатності - 08.2026 в кількості 9 упаковок вагою 4,5 кг, 12) Дієтична добавка MSM Proszek, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 250 грам, країна виробництва Китай, термін придатності - 19.01.2026 в кількості 9 упаковок вагою 2,25 кг, 13) Цитрусо-яблучний пектин, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 250 грам, країна виробництва Італія, термін придатності - 26.12.2025 в кількості 9 упаковок вагою 2,25 кг, 14) Пластівці дріжджові, т/м Targroch, в герметичній упаковці вагою 250 грам, країна виробництва Франція, термін придатності - 20.07.2025 в кількості 4 упаковки вагою 1 кг. Загальна кількість виявлених товарів, що перевищували норму ввезення для громадян становить - 249 упаковок, загальною вагою - 112,76 кг.

Виявлені товари знаходились у багажному відділені автомобіля без ознак приховування. За даними Держприкордонслужби особа ОСОБА_1 та пасажири були відсутні в Україні менше 24 годин.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (ч. 1, 2, 4 ст. 266 Митного кодексу України).

Відповідно до частин 4, 5, 6 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 378 Митного кодексу України, пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.

Товари, що не перевищували обмежену законодавством України норму ввезення були пропущені гр. ОСОБА_1 для ввезення на митну територію України.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, шляхом недекларування, тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, представник Львівської митниці Раделицька С.П. звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 26.12.2024, в частині повернення ОСОБА_1 товару, та ухвалити нову постанову, якою накласти на неї додаткове стягнення у виді конфіскації предметів правопорушення вилучених згідно з протоколом.

В обґрунтування апеляційних вимоги покликається на те, що постанова в частині повернення ОСОБА_1 предметів правопорушення є помилковою.

Зазначає, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обсягу та вартості переміщуваних товарів, які є значними, ступеня вини ОСОБА_1 , та задля дотримання положень ст. 23 КУпАП, доцільним застосувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення, передбачене ч. 3 ст. 471 МК України конфіскації предметів правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки апеляційному суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Відтак із врахуванням належного повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю., на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, та представником митниці в апеляційній скарзі не оспорюється.

Щодо незгоди апелянта із накладеним стягненням, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 471 МК України на особу за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами може бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Тобто санкція вказаної норми закону передбачає для суду дискреційні повноваження в частині можливості накладення стягнення у виді конфіскації товарів.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, зокрема те, що така вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину та факт вчинення адміністративного правопорушення визнає, щиро розкаюється, а тому на переконання апеляційного суду судом першої інстанції обґрунтовано накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації товарів.

Застосоване до ОСОБА_1 стягнення лише у виді штрафу є достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника, відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав людини, закріпленого у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо того, що висновок суду першої інстанції є передчасним, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

За таких обставин, апеляційний суд визнає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 471 МК України залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Раделицької С.П. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Урдюк