Справа № 450/5470/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 33/811/159/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї стягнення, у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , 17 листопада 2024 року, о 22 год. 58 хв. на 552 км + 490 м автодороги М-06 «Київ-Чоп» в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., керуючи автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою і не відреагувала на її зміну, внаслідок чого здійснила наїзд на відбійник, чим порушила вимоги пункту 2.3 «Б» ПДР України, завдавши при цьому транспортному засобу та іншому майну механічних пошкоджень.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Окрім того, просить проводити розгляд справи у її відсутності.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Наголошує, що автомобілем керувала її знайома, під час руху здійснила наїзд на відбійник, після чого пішла за евакуатором, в той момент приїхали патрульні.

Зазначає, що працівниками поліції не зафіксовано факту руху транспортного засобу, не зафіксовано хто саме керував автомобілем.

Звертає увагу, що вона повідомляла працівників поліції, що не виконувала функції водія, вказане зафіксовано на записах патрульних, окрім того патрульні спілкувалися із свідком по телефону, який зазначав, хто саме керував автомобілем.

Повідомляє, що погоджувалася сплатити завдану шкоду, оскільки вона є власником транспортного засобу.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 11 лютого 2025 року не прибула, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки не повідомив, в апеляційні скарзі заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання ОСОБА_1 , яка просила проводити розгляд справи у її відсутності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3 б ПДР України, передбачено для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Всупереч тверджень апелянта ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №176184 від 18 листопада 2024 року (а.с. 1), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , проявила неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не зреагувала на її зміну, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду (дорожнє огородження, відбійник) у зв`язку із чим транспортний засіб та дорожнє огородження отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди;

-схемі місця ДТП (а.с. 2), на якій відображена дорожня обстановка, розташування транспортного засобу, вид пошкоджень автомобіля;

-рапорті працівника поліції (а.с. 3), відповідно до якого працівниками поліції отримана інформація, що жінка в білому пуховику, з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинила ДТП автомобілем «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, на місці події було виявлено вказаний автомобіль та водія ОСОБА_1 , яка була схожа за описом. Під час опитування в неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, окрім того вона зазначала, що вчинила ДТП, від огляду на стан сп`яніння відмовилася;

-інформація з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №176177 від 18 листопада 2024 року (а.с.5), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовилася;

-відеозаписі, долученому до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано автомобіль «Фольксваген», червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , опитування ОСОБА_1 , яка відмовилася надавати пояснення, щодо обставин ДТП, зазначила, що може відшкодувати завдану шкоду, після чого їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого вона відмовилася, ц зв`язку із чим її було ознайомлено з протоколами про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта, що автомобілем керувала інша особа, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер, та не підтверджуються матеріалами справи.

Також апеляційний суд звертає увагу, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що опис водія, який був наданий свідком, співпадає з зовнішнім виглядом ОСОБА_1 , яка перебувала в білій пуховій куртці, з ознаками сп`яніння.

Аргументи апелянта, що працівниками поліції не зафіксовано факту руху транспортного засобу, не зафіксовано хто саме керував автомобілем, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим ОСОБА_1 не заперечувала, що вона керувала транспортним засобом, просила не складати протокол та зазначала, що готова відшкодувати завдану шкоду.

Доводи апелента, що вона повідомляла працівників поліції, що не виконувала функції водія, апеляційний суд розцінює критично, оскільки ОСОБА_1 було ознайомлено працівниками поліції, з даними, які підтверджували, що саме вона виконувала функції водія.

Окрім цього, з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, не вбачається, щоб жінка, яка згодом появилась у кадрі та є ймовірно подругою ОСОБА_1 , надавала пояснення щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також підтвердила покликання ОСОБА_1 і вказала про керування автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 саме нею.

З огляду на зазначене, покликання ОСОБА_1 , що автомобілем керувала інша особа, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (Підпис) Партика І.В.

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Постанова набрала законної сили 11.02.2025

Помічник судді Стойко Р.З

Дата засвідчення копії 18.02.2025