Справа № 168/183/25
Провадження № 3/168/121/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року сел. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Сухоручко Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 2 ст. 172 -18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про військове адміністративне правопорушення СхРУ № 277531 від 07.02.2025 року вбачається, що солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , 07.02.2025 року о 17 год. 05 хв. під час виконання наказу по охороні та обороні військового містечка на території в/ч НОМЕР_1 говорив по мобільному телефону.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вину визнав.

Диспозицією ч. 2 ст.172-18 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по тепер, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18 березня 2014 року наголосив Верховний суд України у постанові від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. Відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався, і діє по тепер.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ № 277531 від 07.02.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.02.2025 року.

Згідно з приміткою до ст.172-13 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Згідно зі ст. 16 Статуту, військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, оскільки він, будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду допустив недбале ставлення до військової служби.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до Статуту Збройних Сил України, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 24, 27, 33, 40-11, ч. 3 ст. 172-15, 245, 256, 265, 280, 283-287, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до частини 1 статті 307, частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О. Сухоручко