Справа № 513/210/25
Провадження № 3/513/227/25
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 23 грудня 1997 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області, не працюючого,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП та ч.2 ст. 51 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 013588 від 07 січня 2025 року, 18 червня 2024 року о 02:00 годині ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 здійснив дрібне викрадення чужого майна яке належить ОСОБА_2 , а саме чотирьох домашніх птиць на суму 532 гривні, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 51 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 013587 від 07 січня 2025 року, 05 червня 2024 року о 05:30 годині ОСОБА_1 знаходячись за адресою: с. Ройлянка, вул. Шкільна, 62, Білгород-Дністровський район, здійснив дрібне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_3 , а саме 4-х качок та 2-х кролів на загальну суму 1020 гривень, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КпАП) при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема статтею 51 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно вимог ч.2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 51 цього кодексу розглядаються у п`ятиденний строк.

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття1 КУпАП).

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи та обізнаність ОСОБА_1 про розгляд її справи судом, суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту частини першої статті 51 КпАП випливає, що склад зазначеного правопорушення має місце у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Зі змісту частини другої статті 51 КпАП випливає, що склад зазначеного правопорушення має місце у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_1 вчинив крадіжку 05 червня 2024 року на загальну суму 1020,00 грн. У зв`язку з цим 12 листопада 2024 року Саратський районний суд Одеської області постановив ухвалу про закриття кримінального провадження на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Разом з тим, ОСОБА_1 вчинив крадіжку 18 червня 2024 року на загальну суму 532 грн, у зв`язку з цим 12 листопада 2024 року Саратський районний суд Одеської області постановив ухвалу про закриття кримінального провадження на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо наявності в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд враховує таке.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» (далі Закон № 3886-ІХ).

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 КпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі НМДГ). При цьому частина перша статті 51 КпАП передбачає відповідальність за викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 НМДГ, частина друга статті 51 КпАП - якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох НМДГ, частина третя статті 51 КпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а частина четверта статті 51 КпАП за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Отже, Законом № 3886-ІХ повністю змінена конструкція статті 51 КпАП.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 2 КпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з частиною першою статті 8 КпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Зі змісту частини другої статті 8 КпАП випливає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Суд при цьому враховує, що Верховний Суд (далі ВС) у постанові від 22 серпня 2024 року (справа № 567/507/23) зауважив таке.

Частиною другою статті 51 КпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Аналіз указаних норм закону, як зазначив ВС, свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями частини першої статті 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК).

У п. 2.4. Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2022 року у справі № 3-20/2021(40/21) Конституційний Суд України зазначав, що Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього" (друге, третє речення абзацу третього пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99); кримінально-правова норма має зворотну дію в часі в тій її частині, в якій вона пом`якшує або скасовує відповідальність особи; це стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено зі складу злочину альтернативні суспільно небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо (абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000); особа не може нести кримінальну відповідальність за діяння, вчинені до набрання чинності законом, яким ці діяння криміналізовано (абзац четвертий пункту 6 мотивувальної частини Рішення від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019).

Разом з тим, Конституційний Суд України у Рішенні від 19 квітня 2000 року у справі № 6-рп/2000, роз`яснив, що виходячи з того, що кримінально-правова норма складається з трьох елементів: гіпотези, що визначає умови, за яких застосовується правова норма щодо забороненої поведінки особи; диспозиції, що закріплює таку правову норму; санкції, що встановлює покарання для осіб, які порушили цю правову норму, при дослідженні питання щодо зворотної дії нової норми (закону) треба аналізувати поелементно стару і нову кримінально-правові норми.

Як вже суд зазначив вище, події, за фактом яких були складені протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , мали місце 05 червня 2024 року та 18 червня 2024 року, тобто до набрання чинності Законом № 3886-ІХ.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень мають бути взяті до уваги приписи частини другої статті 8 КпАП, оскільки внесені Законом № 3886-ІХ зміни, застосовуються тільки в частині декриміналізації певного виду кримінальних правопорушень. Поряд з тим, дія даного Закону в частині встановлення або посилення відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не має.

З огляду на викладене, з урахуванням висновків, зроблених ВС у наведеній вище постанові, а також принципу зворотної дії закону в часі, закріпленого статтею 58 Конституції України та статтею 8 КпАП, суд вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КпАП - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 51, 283, 284 КпАП, суддя

п о с т а н о в и л а: Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя К. Ю. Рязанова