Справа № 638/2353/25
Провадження № 3/638/1439/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у званні солдат, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії А1556 № 60 від 27.01.2025 року, з усної доповіді ТВО командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 стало відомо, що 24.01.2025 під час шикування особового складу в пункті тимчасової дислокації 3 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 було виявлено відсутність водія 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_1 . Попередньо встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 без зброї самовільно залишив пункт тимчасової дислокації 3 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 . Організовані пошукові заходи позитивного результату не дали. На телефонні дзвінки не відповідав. Місце перебування ОСОБА_1 невідоме. 26.01.2025 року надійшла доповідь від командира зенітного ракетного взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_4 (ТВО командира мотопіхотного батальйону в ППД) старшого лейтенанта ОСОБА_3 в пункт постійної дислокації ( АДРЕСА_3 ) самостійно прибув військовослужбовець військової служби за мобілізацією, водій 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_4 солдат ОСОБА_1 , який 24.01.2025 року здійснив самовільне залишення частини в районі виконання завдань за призначенням без штатної зброї та без поважних причин в районі населеного пункту Ізюм Харківської області.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без його участі, вину у скоєному правопорушенні визнає в повному обсязі.

Частиною 2 статті 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-11 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Частиною 3 статті 172-11 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема, за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом серії А1556 № 60 від 27.01.2025 року; поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; доповіддю про факт самовільного залишення частини (в районі виконання завдань за призначенням без штатної зброї) військовослужбовцями мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме: солдатом ОСОБА_1 ; рапортом командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 ; рапортом страшого мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 в ППД старшого лейтенанта ОСОБА_7 ; копією військового квітка серії НОМЕР_5 , згідно якого ОСОБА_1 дійсно є військовослужбовцем.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом враховано умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення; ступінь його вини; ставлення до вчиненого, а саме визнання провини в повному обсязі, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати, адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також суддя доходить висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір судового збору відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 172-20, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 17 000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня, наступного після набрання рішенням законної сили.

Суддя В. В. Щепіхіна