ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/235/25 Справа № 206/5703/24 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.2024 о 08:00 год. в м. Дніпро, вул. Гаванська в районі електроопори 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET LACETTI NF486 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу безпечно керувати автомобілем, втратив контроль над керуванням цим автомобілем, внаслідок чого в некерованому стані виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем PEUGEOT PARTNER д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий рухався в зустрічному напрямку. В результаті даної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження отримала пасажирка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважав рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначив, що суд першої інстанції допустив неповний розгляд справи, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали неправдиві свідчення.

Вказує, що працівники поліції під час оформлення протоколу та схеми не зазначили про відсутність дорожніх знаків. Вважає, що схема місця ДТП була сфальсифікована, оскільки містить протиріччя.

Вказує, що суд не призначив експертизу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив постанову суду першої інстанції скасувати.

Потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу сторони захисту.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148197 від 11.10.2024, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема що 18.09.2024 о 08:00 год. в м. Дніпро, вул. Гаванська в районі електроопори 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET LACETTI NF486 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху щоб мати змогу безпечно керувати автомобілем, втратив контроль над керуванням цим автомобілем, внаслідок чого в некерованому стані виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем PEUGEOT PARTNER д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий рухався в зустрічному напрямку. В результаті даної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження отримала пасажирка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР;

- рапорт від 18.09.2024 з якого встановлено, що 18.09.2024 о 09:19 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.09.2024 о 09:18 год. за адресою: Самарський район м. Дніпро, вулиця Бродиицька (Окська) буд. 2, заявник повідомив, що о 08.00 год. неподалік від вул. Броднинська, 2 зіткнулися авто Пежо бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_2 та Шевроле червоного кольору НОМЕР_1 . Травмувалась дружина заявника пасажир Пежо ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , вдарилась плечем. Її вже доставлено до лікарні № l2 в Придніпровську. Всі учасники перебувають на місці події. Заявник: ОСОБА_2 ;

- рапорт від 18.09.2024, відповідно до змісту якого, 18.09.2024 о 08:00 водій ОСОБА_5 , 1987 р.н., керуючи автомобілем «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Гаванська, в районі е/о № 5 на заокругленій ділянці дороги ліворуч, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу для руху транспортних засобів ліворуч та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , 1985 р.н., який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Peugeot» р/н НОМЕР_5 ОСОБА_7 , 1983 р.н., отримала тілесні ушкодження забій лівого плечового суглобу. Тілесні ушкодження отримані ОСОБА_3 на даний час не можливо вважати такими, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості та тяжких, до проходження судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим в діях водія не вбачається ознак злочину, передбаченого ст. 286 КК України, підстав для внесення відомостей до ЄРДР на даний час не має;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.09.2024, проведеного у присутності двох понятих, схемою до протоколу огляду місця ДТП від 18.09.2024 та фототаблицями до протоколу огляду місця ДТП від 18.09.2024, відповідно до яких зазначено дорожню обстановку, розташування транспортних засобів після ДТП, пошкодження транспортних засобів, тощо. При цьому слід зазначити, що дані документи не містять жодних зауважень з боку водія ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення написані власноруч ОСОБА_1 від 18.09.2024, в яких зазначено, що останній 18.09.2024 рухався на власному автомобілі CHEVROLET LACETTI д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гаванській з дому у напрямку міста, здійснюючи маневр повороту на ділянці мосту при русі по своїй смузі втратив можливість керувати на слизькому (мокрому) відрізку дороги, в результаті чого його автомобіль почало заносити на зустрічну смугу, в даному випадку це спричинило зіткнення з іншим автомобілем PEUGEOT PARTNER д.н.з. НОМЕР_2 . На даній ділянці дороги відсутні попереджувальні знаки небезпечного повороту 1.3.1, 1.3.2;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , який зазначив, що 18.09.2024 він зі своєю жінкою ОСОБА_3 їхали в напрямку місця її роботи на автомобілі PEUGEOT PARTNER д.н.з. НОМЕР_2 . На ділянці руху по вул. Гаванській біля 08:00 год. на віадуці в напрямку ж/м Придніпровськ Пузиренко Є.В. звернув увагу, що в його бік на великій швидкості прямує автомобіль CHEVROLET LACETTI червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , тому ОСОБА_2 прийняв зусилля аби уникнути зіткнення (почав від`їжати вправо) але трапилася аварія. Зіткнення трапилося на його смузі руху. Через удар його жінка ОСОБА_3 травмувала руку та плече.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, схему ДТП та пояснення учасників ДТП, вважає, що характер отриманих транспортними засобами пошкоджень свідчить про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП обставин. Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому письмові пояснення ОСОБА_1 , які були надані ним одразу після скоєння ДТП, узгоджуються з іншими доказами, зокрема з поясненнями потерпілих, схемою ДТП та протоколом про адміністративне правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Натомість, фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР України виникла дана ДТП, оскільки останній не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та погодні умови, не впорався з керуванням свого автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем PEUGEOT PARTNER д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 , в результаті чого було пошкоджено транспортні засоби та завдано матеріальних збитків, а також травмовано пасажира PEUGEOT PARTNER ОСОБА_3 ..

До пояснень водія ОСОБА_1 в судовому засіданні суд відноситься критично, оскільки вони ні чим об`єктивно не підтверджені, водій не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх пояснень, що свідчить про намір останнього, таким чином уникнути відповідальності.

Суд категорично не погоджується з позицією ОСОБА_1 , що ДТП сталося саме через відсутність попереджувальних знаків небезпечного повороту 1.3.1, 1.3.2 на даній ділянці дороги.

На переконання суду наявність або відсутність попереджувальних знаків небезпечного повороту 1.3.1, 1.3.2 на даній ділянці дороги жодним чином не впливає на встановлені порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР, які перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Крім того, ОСОБА_1 було власноручно підписано схему місця ДТП від 18.09.2024 року, де зображено напрямок руху обох автомобілів: CHEVROLET LACETTI NF486 д.н.з. НОМЕР_1 , PEUGEOT PARTNER д.н.з. НОМЕР_2 , місце зіткнення транспортних засобів та інші дані щодо обставин скоєної ДТП. Будь-яких заперечень чи зауважень до схеми місця ДТП, зокрема і щодо констатування факту порушення ним п.12.1 Правил Дорожнього руху, водієм ОСОБА_1 заявлено не було.

Аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року, чим він порушив вимоги п.12.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Отже, доводи апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, не дослідження всіх обставин справи та не надання належної оцінки наявним доказам у справі, є неспроможними.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У свою чергу належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції стороною захисту під час апеляційного розгляду не надано.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко