ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 680/716/24

Провадження № 33/820/48/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника Задачіна О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору в дохід держави.

Крім того судом роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

За постановою суду, ОСОБА_1 будучи особою, яку 04 вересня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно, протягом року, 15 жовтня 2024 року о 10 год. 30 хв. в с-щі Нова Ушиця Хмельницької області, по вул. Захисників України, буд. 68, не маючи права керування транспортним засобом, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.1«а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Вказує, що працівники поліції діяли не у спосіб та порядок, визначений чинним законодавством, чим допустили порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України». На переконання апелянта, внаслідок його незаконної зупинки всі інші, долучені до матеріалів справи, докази є неналежними та недопустимими.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Задачіна О.А., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні за результатами їх дослідження та оцінки висновки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За наслідками судового розгляду судом першої інстанції правильно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №151032 від 15 жовтня 2024 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом, зокрема у ньому йдеться про те, що ОСОБА_1 будучи особою, яку 04 вересня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно, протягом року, 15 жовтня 2024 року о 10 год. 30 хв. в с-щі Нова Ушиця Хмельницької області, по вул. Захисників України, буд. 68, не маючи права керування транспортним засобом, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.1«а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- довідки старшого інспектора ВАП батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП В.Паламарчука, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось, зареєстровано адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 126 КУпАП - 04 вересня 2024 року;

- постанови серії БАД №527029 від 04 вересня 2024 року, якою підтверджується, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення п. 2.1 «а» ПДР, оскільки він здійснював керування 04 вересня 2024 року о 16 год. 56 хв. по вул. Подільська, 27, смт. Нова Ушиця Хмельницької області, транспортним засобом, будучи особою яка не має права керування транспортним засобом;

Відомостей про те, що постанова поліцейського серії БАД №527029 від 04 вересня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. скасована, у матеріалах справи немає, апелянтом не надано, а відтак вона набрала законної сили. Факт притягнення, останнього, за вказаною статтею, не заперечила і сторона захисту в суді апеляційної інстанції.

Наявність не скасованої постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №527029 від 04 вересня 2024 року за ч.2 ст.126 КУпАП, стало і безпосередньою причиною зупинки транспортного засобу через застосування поліцейськими інформаційного порталу НПУ підсистеми «Пошук посвідчення водія». Відтак доводи апелянта про безпідставну його зупинку не знайшли свого підтвердження.

- інформаційної таблиці відповідно до якої, транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 ;

- відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який підтверджує, що на місці зупинки автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 поліцейські встановили особу водія ОСОБА_1 , який підтвердив, що їхав до свого батька в майстерню, чим підтвердив факт керування транспортним засобом, при цьому вказав, що не отримував посвідчення водія, а також повідомив, що раніше притягувався до відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія.

Дослідивши вказані докази, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що вони відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження «поза розумним сумнівом» висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.1.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

На спростування доводів захисту про те, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом, апеляційний суд бере до уваги відеозапис, з якого вбачається, що розмова поліцейського з ОСОБА_1 , який першочергово заперечує керування автомобілем, однак згодом пояснює працівникам поліції, що він їхав до свого батька в майстерню та намагається залагодити ситуацію, вказуючи, що він вже притягувався до відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, переконував працівників поліції його відпустити.

За наявності вищевказаного, апеляційний суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підтверджений в повному обсязі, а тому його позицію щодо невизнання факту керування автомобілем, апеляційний суд вважає обраним останнім способом захисту з метою уникнути відповідальності.

За таких обставин, стороною захисту не надано доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, не містять їх і матеріали справи.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, зібрані у справі докази в їх сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, що не спростовано доводами апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови місцевого суду - є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша