Постанова

Іменем України

10 лютого 2025 року

м. Київ

провадження №33/824/703/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Нахамка Василя Івановича та потерпілого ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Нахамка Василя Івановича

на постанову Святошинського районного суду м. Києва

в складі судді Новик В. П.

від 15 листопада 2024 року

у справі №759/19691/24 Святошинського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

1. Історія справи

13 вересня 2024 року, приблизно о 12 год. 14 хв., на вул. Кільцева, 6 в с. Петропавлівська Борщагівка, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 та «SsangYong», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За встановленими обставинами справи та з урахуванням характеру пошкоджень автомобілів старший капрал поліції Гармаш А. В. склала протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №128496 відносно ОСОБА_1 за порушення пункту 13.1 ПДР України, а саме, що керуючи автомобілем ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля, що рухався ліворуч.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Постанова місцевого суду мотивована тим, що матеріалами справи у їх сукупності, у тому числі і фотознімками з пошкодженнями автомобілів підтверджено обставини, які викладено у протоколі щодо порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - Нахамко В. І. подав апеляційну скаргу, в якій посилалася на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права та просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

4. Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд не звернув увагу та те, що ОСОБА_1 , не виїжджав із крайньої правої смуги руху, як то намальовано у схемі місця ДТП, адже при такому маневрі не могло б бути вказаних пошкоджень.

Додано, що працівники поліції не забезпечили долучення до матеріалів справи доказів таких як, пояснень свідків ДТП, відеозаписів моменту ДТП із камер спостереження «Безпечне місто».

Захисник, вважав, що оскільки з письмових пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 вбачається, що він особисто зазначив, що здійснив зіткнення з лівім боком автомобіля та пошкодив його, при цьому отримав пошкодження передньої правої частини автомобіля, то саме його дії знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП.

Вважав, що суд змінив фабулу протоколу, адже у протоколі не зазначено відомостей про смуги руху автомобілів, а суд в мотивувальній частині постанови про це зазначає. Це ж стосується і того, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не дотримався безпечної дистанції, а суд зазначає про інтервал, чим фактично змінює фабулу протоколу.

5. Щодо строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду

Разом з апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, посилався на те, що у межах 10-денного строку оскарження з моменту винесення постанови місцевого суду, а саме 24.11.2024 захисник надіслав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження повноважень захисника.

Вже 09.12.2024 захисник повторно звернувся до суду із апеляційною скаргою, а тому вважав, що у максимально стислі строки виправив недоліки апеляційної скарги, що вважав є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження та наявності правових підстав для поновлення такого строку.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2024 судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову.

З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - Нахамко В. І. звернувся 09.12.2024, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, в клопотанні про поновлення строку скаржник зазначив, що звернувся із скаргою в межах 10-денного строку після винесення судом оскаржуваної постанови, а саме 24.11.2024 та постановою апеляційного суду від 05.12.2024 апеляційну скаргу захисника повернуто через відсутність повноважень.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2024 захисник ОСОБА_1 - Нахамко В. І. подав апеляційну скаргу (а. с. 51-64).

Однак постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2024 апеляційну скаргу повернуто скаржнику через відсутність витягу з договору про надання правової допомоги (а. с. 47-48).

Супровідним листом від 05.12.2024 копію постанови разом з апеляційною скаргою направлено на поштову адресу Нахамка В. І. та згідно звіту про доставку вихідної кореспонденції 05.12.2024 копію постанови було доставлено на електронну адресу Нахамка В. І. (а. с. 70-71).

09.12.2024 захисник ОСОБА_1 - Нахамко В. І., без зайвих зволікань, подав апеляційну скаргу. З огляду на викладене, суд вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду є поважними.

Також суд враховує, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Ураховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та поновлення захиснику ОСОБА_1 - Нахамку В. І. строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року.

6. Позиція учасників справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні

У судовому засіданні 10.02.2025 ОСОБА_1 та його захисник Нахамко В. І. надали пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав наведених в ній. Також ОСОБА_1 пояснив, що був незгодний із протоколом та відмовлявся його підписувати, але він підписав протокол, адже йому сказали поліцейські, що він у суді зможе довести свою невинуватість. Крім того, зазначив, що в момент удару, його автомобіль до ДТП стояв у нерухомому стані тривалий час, а винен у ДТП саме ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 10.02.2025 потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги, вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а судове рішення залишити без змін. Повідомив, що ОСОБА_1 здійснював маневр зміни смуги руху та «підрізав» його, який рухався прямо.

7. Позиція Київського апеляційного суду

Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Нахамка В І., а також потерпілого ОСОБА_2 , вивчив та перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

8. Фактичні обставини справи

Судом установлено, що 13 вересня 2024 року, приблизноо 12 год. 14 хв., на АДРЕСА_2, сталася ДТП за участю автомобілів «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 та «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Також судом установлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив пункт 13.1 ПДР України.

Автомобіль «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав пошкодження переднього бампера, правого переднього крила та правого переднього колеса. Автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження передніх та задніх дверей ліворуч, заднього лівого крила та лівого дзеркала заднього виду.

9. Мотиви, якими керується Київський апеляційний суд та застосовані норми права

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 13.1 ПДР України. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №128496 від 13.09.2024, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , 13.09.2024, о 12 год. 14 хв., в с. Петропавлівська Борщагівка, по Кільцевій, 6, керував автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався ліворуч в одному напрямку, чим порушив пункт 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень (а. с. 1).

У схемі місця ДТП зазначено розташування автомобілів «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_3 , а також напрямок їх руху зафіксований як супутній по вул. Велика Кільцева. Зі схеми також вбачається, що автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , змінював напрямок рухута зафіксований посеред роздільної смуги крайньої правої та лівої від неї смуги таким чином, що від переднього та заднього коліс праворуч до краю проїзної частини складає 4,15 м та 4, 5 м відповідно, що свідчить про зміщений праворуч вектор руху. Місце зіткнення зафіксовано за 6 метрів від крайню проїзної частини праворуч у другій смузі руху з правої сторони. Автомобіль «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_3 , зафіксовано у другій з права смузі руху зі зміщенням ближче до лівого краю смуги руху до дорожньої розмітки 1.5 ПДР (а. с. 3)

Також зазначено видимі пошкодження автомобілів. У автомобіля «SsangYong», д.н.з. НОМЕР_3 , пошкоджено передній бампер, переднє крило та переднє колесо праворуч. У автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкоджено передні та задні двері ліворуч, заднє ліве крило та ліве дзеркало заднього виду.

Схема місця ДТП підписана обома учасниками без зауважень (а. с. 3 на звороті).

В письмових поясненнях, наданих на місці ДТП, ОСОБА_1 зазначив, він керував т/з «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Велика Кільцева (вул. Соборна 6). Утворилася аварійна ситуація. Автомобіль, що рухався попереду, раптово загальмував, так як автомобіль, що був перед ним, різко загальмував для повороту праворуч для з`їзду на паркувальний майданчик торгового центру. Для уникнення ДТП він виконав екстрене гальмування та отримав ковзний удар у ліву сторону автомобіля від автомобіля «SsangYong», д.н.з. НОМЕР_3 (а. с. 5).

В письмових поясненнях, наданих на місці ДТП, ОСОБА_2 зазначив, що на вул. Великій Кільцевій в районі вул. Соборна 6, рухався у другій смузі руху з правої сторони. З крайньої правої смуги руху раптово вискочив автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , і він ударив її у лівій бік та отримав при цьому пошкодження передньої правої частини його автомобіля (а. с. 4).

В письмових поясненнях, наданих до суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - Нахамко В. І. зазначив, що ОСОБА_1 завчасно, ще за 80-100 метрів здійснив перестроювання з третьої смуги руху у другу смугу руху, а після виникнення аварійної ситуації здійснив екстрене гальмування та повну зупинку транспортного засобу і після чого відчув удар у лівий бік автомобіля (а. с. 16-23).

Однак у судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 змінив пояснення та вказав, що він тривалий час до зіткнення перебував у нерухомому стані.

При цьому з фотографій вбачається, що автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , зафіксований посеред роздільної смуги крайньої правої та лівої від неї смуги із вектором зміщеним праворуч та вивернутими праворуч колесами автомобіля. Також з фотографій вбачаються пошкодження автомобілів видимі механічні пошкодження автомобілів.

Таким чином, в частині того, що водій автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 здійснив перестроювання з третьої смуги руху у другу смугу руху, апеляційний суд погоджується, адже такі обставини підтверджені матеріалами справи та визнані ОСОБА_1 на місці ДТП, однак як вбачається із схеми ДТП, та фотокарток з місця ДТП у момент зіткнення, автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходився праворуч відносно автомобіля «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_3 , та перебував посеред роздільної дорожньої розмітки 1.5 ПДР. Що розділяє смуги руху проїзної частини дороги, тобто частково знаходився у крайній правій смузі руху та частково у наступній за нею смузі руху, у якій рухався прямо автомобіль «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_3 , а тому суд констатує, що задня та бокова частини автомобіля «Skoda» в момент первинного контакту із передньою правою частиною автомобіля «Ssang Yong» перебувала у смузі руху останнього, що підтверджує обставини недотримання бокового інтервалу водієм ОСОБА_1 .

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що диспозиція ст. 124 КУпАП за способом викладення є бланкетною, тобто такою, де закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатись до положень іншого нормативного акта іншої галузі права.

Тобто пунктів ПДР України, які порушила особа, як учасник дорожнього руху, що становлять склад адміністративного правопорушення, та які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого судом встановлюється наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правомірним.

Враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах складеного протоколу відносно ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях водія автомобіля «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 порушень ПДР України, не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у даній справі судом вірно встановлено порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР.

Незважаючи на те, що апеляційний суд погодився із доводами скаржника в частині, що водій ОСОБА_1 перестроювався із лівої смуги руху в другу з права, матеріалами справи доведено обставини, що у момент контакту ліва частина його автомобіля знаходилася праворуч відносно автомобіля «Ssang Yong», що кореспондується із отриманими пошкодженнями автомобілів.

Належних та допустимих доказів, які б спростували факти зазначені у протоколі, які кореспондуються з іншими доказами у їх сукупності, матеріали справи не містять. Самі по собі заперечення не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у порушені п. 13.1 ПДР України, адже він повинен був дотримуватися безпечного інтервалу до автомобіля, що рухався збоку, тобто такого інтервалу, який при будь якій зміні дорожньої обстановки міг би забезпечити йому можливості уникнути зіткнення із автомобілем який рухався у попутному напрямку.

Посилання скаржника на те, що він після перестроювання здійснив повну зупинку не кореспондуються із схемою місця ДТП та фотокартками із місця ДТП, де зафіксовано, що автомобіль «Skoda» розташований на двох смугах руху одночасно із вивернутими праворуч колесами, що суперечить таким поясненням та робить таку версію подій неспроможною.

Доводи скаржника про те, що місцевий суд вказав не про інтервал, а про дистанцію є необґрунтованими, адже суд чітко зазначив, що ОСОБА_1 недотримався саме інтервалу, а зазначення п. 13.1 ПДР України, який також регулює положення щодо дотримання дистанції не свідчить про те, що суд визнав винним ОСОБА_1 у недотриманні дистанції.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Нахамка Василя Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - Нахамку Василю Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Нахамка Василя Івановича - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик