Дата документу Справа № 332/6617/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/274/25Головуючий у 1-й інстанції Сінєльнік Р.В.
Єдиний унікальний №332/6617/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 07.11.2024 року о 18 год. 00 хв. лейтенант юстиції ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді помічника командира батальйону з правової роботи військової частини НОМЕР_1 , виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, знаходячись у місці тимчасової дислокації штабу військової частини перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст.172-20 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було враховано його клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

У вказаному клопотанні ОСОБА_1 посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати допустимим доказом у даній справі, адже його оформлено 12.11.2024 року з порушенням встановленого вимогами ст.254 КУпАП 24-х годинного строку, перебіг якого розпочався 07.11.2024 року.

Зазначені обставини, на переконання ОСОБА_1 , свідчать про відсутність події і складу інкримінованого йому військового адміністративного правопорушення.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення, всупереч протилежним аргументам апелянта, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про військове адміністративне правопорушення А7235 №56 від 12.11.2024 року, відповідно до якого 07.11.2024 року лейтенант юстиції ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді помічника командира батальйону з правової роботи військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, знаходячись у місці тимчасової дислокації штабу військової частини, перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.11.2024 року, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою газоаналізатору «ОROMED X11 PRO» ОМ23010561, зазначено позитивний результат тестування з показником 0,47 ‰ алкоголю, з яким ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його особистий підпис у графі «з результатами згоден»;

- письмових поясненнях свідків правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та письмових поясненнях ОСОБА_1 , зміст яких деталізовано в оскаржуваному судовому рішенні.

Зазначені обставини у своїй сукупності є достатнім свідченням перебування військовослужбовця ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби за призначенням на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, а саме під час воєнного стану.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених під час їх оформлення, не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329 (в подальшому - Інструкція).

В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та докладно викладена суть адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що вказаний процесуальний документ не є єдиним доказом у справі. Натомість судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Перевіряючи доводи про невідповідність вказаного протоколу вимогам ч.2 ст.254 КУпАП, які наведені апелянтом в обґрунтування підстав для визнання вказаного протоколу недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 та скасування постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Зазначені аргументи жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким не спростовано того факту, що зафіксовані у вказаному процесуальному документі обставини дійсно мали місце.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Водночас чинними нормами КУпАП та Інструкції не регламентовано наслідки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення після спливу певного проміжку часу після проходження огляду на стан сп`яніння.

На переконання апеляційного суду, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення саме 12.11.2024 року не свідчить про порушення передбаченого ст.254 КУпАП строку, адже початок його перебігу розпочинається з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто з того часу, коли в уповноваженої на складання протоколу посадової особи буде достатньо відомостей щодо суті вчиненого правопорушення, наявності всіх необхідних даних для заповнення та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що оформлення протоколу 12.11.2024 року також об`єктивно обумовлено й обставинами проведення службового розслідування за фактом вчинення правопорушення.

Зокрема, згідно відомостей адресованого командирові військової частини НОМЕР_2 рапорту начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 07.11.2024 року, з поміж-іншого, повідомлено про виявлений факт перебування в стані алкогольного сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 . Після чого уповноваженою особою було накладено відповідну резолюцію та ініційовано проведення службового розслідування за фактом вчинення правопорушення.

Відповідно до абз.4 п.2 розділу І Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, службове розслідування комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

З матеріалів провадження встановлено, що саме в рамках службового розслідування, проведеного відповідно до Наказу від 07.11.2024 року №980, було відібрано письмові пояснення як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , так і свідків правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відтак, саме 12.11.2024 року уповноваженою особою отримано у достатньому обсязі усі фактичні відомості, що мають значення для вирішення справи про адміністративного правопорушення та цього ж дня невідкладно оформлено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з чим, на переконання апеляційного суду, правові підстави для визнання даного процесуального документа недопустимим доказом відсутні.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та прийнятою з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення відсутні.

Під час накладення адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан та наклав стягнення у мінімальному встановленому санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП розмірі.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16 грудня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар