Справа № 405/8259/24
провадження № 3/405/2402/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Юр`єва К.С., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мазуренка О.С., інспектора взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшого лейтенанта поліції Руденка Р.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №182905 від 27.11.2024, 26.11.2024, о 22 год. 32 хв., в м. Кропивницькому по вул. Полтавська, 60, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ TF699Р, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні інспектор поліції пояснив, що під час несення служби ним встановлено автомобіль, який мав технічні несправності; після зупинки цього транспортного засобу у водія ним були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння; в подальшому поїхали до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; приблизно 30-40 хвилин ОСОБА_1 не міг здати сечу, а коли здав, то медичний заклад зачинився через оголошення повітряної тривоги, однак ОСОБА_1 відмовився чекати закінчення повітряної тривоги і це було розцінено ним, як відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та він склав відносно ОСОБА_1 протокол; аналізи, які здав ОСОБА_1 , не збереглись, а лікар - нарколог його не оглядав, оскільки була повітряна тривога; на його думку у ОСОБА_1 були ознаки наркотичного сп`яніння.

Захисник заперечив наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпА, мотивуючи це тим, що, після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , та вимоги працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 одразу погодився; в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 здано аналіз протягом 30-40 хв., що зумовлено його фізіологічними властивостями, але в цей час оголошено повітряну тривоги, яка тривала до 5-ї ранку; ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки надав аналізи, що необхідні для проведення дослідження; більше того, в судовому засіданні інспектором вказано, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження такого огляду та здав відповідний аналіз.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №182905 від 27.11.2024 разом з доданими до нього матеріалами, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектора поліції, письмові докази, оптичні диски, якими інспектором обґрунтовується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до розділу І Правил дорожнього руху:

-ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п.1.1);

-особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9);

-водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10).

Відповідно до п. 1, 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом від 09.11.2015 № 1452/735 :

-ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

-огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, посадова особа під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повинна довести такі обставини: керування транспортним засобом, перебування водія транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння або ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За відсутності хоча б одної складової частини складу адміністративного правопорушення, в даному випадку це об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №182905 від 27.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він, 26.11.2024, о 22 год. 32 хв., в м. Кропивницькому по вул. Полтавська, 60, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ TF699Р, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, однак відмовився від проходження огляду наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Як було встановлено під час судового засіданні, 26.11.2024 працівниками поліції зупинено транспортний засіб ЗАЗ TF699Р, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . В ході спілкування у працівника поліції виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, та на вимогу працівника поліції пройти такий огляд, він відразу погодився. Певний час ОСОБА_1 не міг здати зразки біологічної середи, а саме сечі, але потім здав її та надав працівникам поліції для передання лікарю - наркологу. Однак, в цей час було оголошено сигнал «Повітряна тривога», а медичний заклад перестав працювати під час «Повітряної тривоги» і зразки біологічного середовища ОСОБА_1 не були прийняті для встановлення наявності чи відсутності у нього стану наркотичного сп`яніння. Тобто, фактично закінчення встановленої законом процедури проходження стану на наркотичне сп`яніння не завершено, з підстав, які не залежали від волі працівників медичного закладу, поліцейського та ОСОБА_1 .

Отже, судом на підставі обставин, які не заперечувались учасниками справи презюмується, що ОСОБА_1 ужито усі дії, які від нього вимагались для проходження вставленої законом процедури проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Та обставина, що працівниками медичного закладу не взято зразки біологічно середовища ОСОБА_1 для подальшого проведення дослідження, не може свідчити про ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Більше того, відповідно до абзацу 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Однак, в порушення вимог вказаної статті, враховуючи, що часом зупинки транспортного засобу згідно протоколу є 22 год. 32 хв., 26.11.2024, а часом складання протоколу є 02 год. 12 хв., 27.11.2024, працівником поліції встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння після спливу двох годин, коли це було виявлено. Отже, сама по собі вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння після спливу двох годин, коли працівником поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та необхідність перебування біля медичного закладу для проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння після завершення спеціального сигналу «Повітряна тривога», є незаконною.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1 рішення).

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, тому у згідно висловленої ЄСПЛ позиції у справі «Надточій проти України» ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначене адміністративне правопорушення фактично мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Так, згідно висновків, які зроблені Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 23 червня 2020 року у справі № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18 - обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Згідно п. 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19 уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

Наведені вище обставини свідчать про недоведеність посадової особи поліції, якою порушено провадження у справі відносно ОСОБА_1 , факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.7, 130, 247, 283-291 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва