Справа № 161/698/25
Провадження № 3/161/722/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 18 лютого 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Гринь Олександр Миколайович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

З УПП у Волинській області до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209884 від 01 січня 2025 року вбачається, що 01 січня 2025 року о 01:09 в м. Луцьк по проспекту Відродження 39 гр. ОСОБА_1 керував транспортного засобу Volkswagen Golf днз НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т.з. із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820 ARHK-0570, результат 2.02 проміле. Тест 3898 чим порушив п. 2.9а. ПДР.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані як порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В судовому засіданні захисниця ОСОБА_1 адвокат Каліщук Л.Г. підтримала доводи викладені у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, зокрема і наявні відеозапису події, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заперечуючи вину сторона захисту послалась на ряд обставин, які вважає вагомими та такими, що дають підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення визначеного ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки ці доводи є об`ємними, суд вважає за необхідним навести свої мотиви стосовно кожного з них.

1. Сторона захисту стверджує про порушення порядку направлення на медичний огляд в контексті незгоди ОСОБА_1 з результатами тесту на алкотестері Драгер, на що наводить наступні доводи:

«Папка Export-rvs5x Відеокамера 475484 (камера патрульного)

Проведення тесту на драгері.

01:23:15 -результат тесту 2,02 проміле. ОСОБА_1 заперечує: «Не може такого бути, я лише шампанське и випив». Патрульний пропонує: «Якщо ви відмовляєтесь, можемо проїхати в наркодиспансер». На що клієнт відповідає: «Можемо, звичайно, поїхати». Проте, після цього замість направлення на медичне обстеження патрульні починають ставити неоднозначні запитання : «То ви відмовляєтесь, погоджуєтесь з результатом?» І фактично відмовляються від перевезення клієнта до медичного закладу, хоча у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння вказано протилежне.

01:50:54 Орлов не погоджується з тим, що перебуває у стані сп?яніння.

Патрульний відповідає: «Я не кажу, що ви п?яний, ви випивший, але результат -2 проміле.

Рядова поліції пропонує припинити розмову, замість того, щоб спрямувати ОСОБА_1 для підтвердження результатів шляхом медичного обстеження.

01:54:36 ОСОБА_1 звертається до патрульного: «Я нічого особливого НЕ пив, я пив шампанське. Я здивований чому 2 проміле». Поліцейський не реагує та не направляє його до закладу охорони здоров?я для здачі крові.

02:07:04 ОСОБА_1 , звертаючись до патрульних, знову заперечує факт сп?яніння:

«Якби я був якийсь зовсім п?яний... Я ж нормальний». Це підтверджує, що він НЕ визнає себе нетверезим і вважає показники драгера сумнівними.

02:12:53 «Я дуже схожий на неадеквата» ( не погоджується, не може змиритись з фактами) і продовжує наполягати : «Я сильно п?яний такий? Але ж 2:02 проміле - це

сильно п`яний, а не просто випивший. Я лише випивший»

Із вказаного вище, адвокат робить висновок про відсутність об?єктивного підтвердження на стан сп?яніння та вказує.

«Як зафіксовано на відеозаписах з боді-камер патрульних, під час проведення огляду на стан сп?яніння мій клієнт висловив незгоду з результатами тесту та погодився на проходження медичного огляду, відповівши: «Можемо, звичайно, поїхати».

Однак замість реалізації цієї передбаченої законом процедури патрульний навмисно змінив тему розмови, що спричинило когнітивну плутанину у клієнта. Розгубившись, він запитав: «Ну а що мені залишається робити?» Після цього патрульні не здійснили направлення до медичного закладу, а натомість продовжили фіксувати показники драгера як беззаперечні докази.

Мій клієнт є лікарем екстреної медичної допомоги, його робота супроводжується значними нервовими навантаженнями, стресом і психоемоційним виснаженням. Крім того, його тип нервової системи холерик, що характеризується підвищеною емоційністю, швидкістю мовлення та жвавою мімікою.

За таких умов визначення стану сп?яніння за зовнішніми ознаками є ненадійним, а єдиним об?єктивним способом підтвердження чи спростування факту вживання алкоголю є аналіз крові. Відсутність такого аналізу, що мала бути проведена відповідно до процедури у разі незгоди з результатами Драгера, унеможливлює достосвірне встановлення стану сп`яніння»

Суд із такими висновками не погоджується виходячи із наступного. Зокрема, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського (export rsv5x) з 00:09:00 ОСОБА_1 працівником поліції було повідомлено результат тесту на спеціальному приладі Drager та поставлено запитання чи він погоджується із таким результатом. Також йому було роз`яснено, що у разі незгоди буде проведено огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 дійсно відповів фразою, що «Можем конешно поехать» (мовою оригіналу).

Проте посилання захисника, що це було незгодою з результатом огляду суд відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто системний аналіз даних норм законодавства дає підстави для висновку, що підставою для проведення огляду у закладі охорони здоров`я є незгода водія із показами огляду на місці працівниками поліції.

У даному випадку, як слідує з об`єктивних відеозаписів, події відбувались наступним чином: ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його право на те, що у разі незгоди із показами огляду на місці події, вони можуть його доставити до закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду.

В подальшому ОСОБА_1 дійсно каже «Можем конешно поехать», але далі вказав про свою згоду з результатами огляду, стверджуючи, що не має необхідності проводити огляду, супроводжуючи це висловами (далі мовою оригінала):

«Ну если так показало, то что ми будем делать»;

«(поліцейський) Ви погоджуєтесь з результатом?

(Орлов О.Л.) Ну да, ну что я буду делать.» (період часу з 01 год. 23 хв по 24 хв. на відеозаписі).

Далі, після складання матеріалів, ОСОБА_1 також підписав акт огляду, в якому підтвердив свою згоду з результатом.

2. У своїх доводах сторона захисту вказує, що ОСОБА_1 вжив алкоголь, але у незначній кількості, а саме приблизно 100 мл. шампанського у межах святкової традиції. Фізіологічно, за твердженнями захисту, така доза не могла призвести до результату 2,02 %, що вказує на можливі похибки у вимірюванні.

Суд такі доводи до уваги не бере, оскільки покази алкоголю у крові, які виявлені спеціальним приладом, є об`єктивними, ОСОБА_1 на місці події погодився з результатами огляду, а кількість алкоголю, який міг спричинити такий стан сп`яніння, правового значення не має, а основним є показ алкоголю у крові, який об`єктивно визначає ступінь сп`яніння особи.

3. Також сторона захисту вказує, про вплив залишкового спирту в ротовій порожнині, адже перед тестуванням ОСОБА_1 використовував засіб для освіжування дихання, який містив спирт і був розпилений перед виходом його з будинку, приблизно за 10 15 хв. до перевірки, що робить результат тесту недостовірним.

Окрім того, захисник у судовому засіданні продемонструвала такий засіб наочно судді.

Суд до таких доводів ставиться критично та сприймає їх намагання спотворити дійсні фактичні обставини справи, оскільки сам ОСОБА_1 , як на відео так і в письмових поясненнях визнає, що вживав алкоголь, але не вказував що користувався освіжувачами дихання.

Крім того слід зазначити, що чинне законодавство не розрізняє, види речовин, які заборонено вживати перед керуванням транспортним засобом, а лише забороняє таке керування в стані алкогольного сп`яніння. Що саме спричинило таке сп`яніння вживання алкоголю чи «освіжувача дихання» правового значення немає.

4. Сторона захисту стверджує про відсутність обов`язкової фіксації показників тесту. У матеріалах справи немає фотографії екрану алкотестера, що є порушенням процедури фіксації результатів. Більше того, на відеозаписі видно, що самі поліцейські не змогли знайти дані тесту в приладі, що лише підсилює сумніви щодо коректності його проведення.

Такі доводи сторони захисту спростовуються відеозаписом на якому неодноразово в межах перших 20 хв. відеозапису можна побачити показники алкотестера, які також показані ОСОБА_1 . Який неодноразово повторює його результат «2 проміле».

Крім того такі доводи спростовуються п. 4 р. ІІ Інструкції, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

В матеріалах справи наявна фіксація результату тесту на паперових носіях, а саме чек актотестера Драгер.

При цьому чинним законодавством не передбачено долучення до матеріалів адміністративної справи фотографії екрану алкотестера, а сам ОСОБА_1 своїм підписом у акті підтвердив його результат, перед цим неодноразово оголошуючи його в голос.

5. Сторона захисту стверджує, що події фактично відбувались за адресою: вул. Ветеранів, 2Б м. Луцьк, однак працівниками поліції вказано адресу: проспект Відродження, 39, м. Луцьк.

Такі доводи сторони захисту спростовуються відеозаписом та відкритими даними мережі інтернет, зокрема на відеозаписі з 00:04:00 по 00:05:10 вбачається, що події відбуваються навпроти відділення Укрпошти по проспекту Відродження у місті Луцьку, яке знаходиться саме за адресою проспект Відродження, 39 м. Луцьк. Встановлення цієї адреси, як найближчої географічної прив`язки до місця події, зафіксоване на нагрудних камерах поліцейських.

6. У своїх доводах сторона захисту вказує, що під час спілкування радіозв`язком з іншими поліцейськими, один з них вказав, що ОСОБА_1 спокійний та не виявляє ознак агресії.

Однак на переконання суду вказане ніяким чином не спростовує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння вбачається з відеозапису.

7. Сторона захисту стверджує, що працівники поліції змусили маніпуляціями ОСОБА_1 поставити підпис в акті огляду.

Такі доводи спростовуються відеозаписом, з якого слідує, що ОСОБА_1 погоджується з результатом огляду та добровільно підписав відповідний акт, без жодного примусу з боку працівників поліції.

8. Сторона захисту стверджує про некомфортні умови очікування результатів складання адміністративних матеріалів (холод на вулиці, не працююче опалення у салоні автомобіля).

Такі доводи судом до уваги не беруться та спростовуються відеозаписом де ОСОБА_1 пропонувалось сісти для очікування в свій автомобіль або в автомобіль поліцейських.

Яким чином наявність холодної погоди на вулиці спростовує факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, сторона захисту суду не пояснює.

9. Сторона захисту стверджує, що ОСОБА_1 керував автомобілем для невідкладного надання медичної допомоги знайомому.

Суд такі доводи до уваги не бере, оскільки вони жодними доказами не підтверджуються, а також не спростовують факт вчинення правопорушення.

10. Щодо доводів про те, що за результатами токсилогічного дослідження № 1571/2-06.25 від 01 січня 2025 року згідно якого в крові ОСОБА_1 алкоголю не виявлено.

Суд такий доказ до уваги не бере, як такий, що доводить відсутність стану алкогольного сп`яніння.

Як встановлено із відповіді КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, 01 січня 2025 року о 02 год 20 хв. КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» було здійснено забір крові, яка в подальшому була доставлена до КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради для проведення відповідного дослідження, за результатами, якого алкоголю в крові ОСОБА_1 не виявлено.

Як встановлено судом із відеозапису, що о 02:17:06 ОСОБА_1 був присутній на місці подій та спілкується із працівниками поліції, а о 02:20, за версією захисту, тобто менше ніж за 3 хв він здійснив здачу крові. Суд такі доводи вважає сумнівними, оскільки за такий короткий проміжок часу, ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості прибути у заклад охорони здоров`я та провести відповідні маніпуляції для забору у нього крові.

Окрім того стороною захисту не вказано та не підтверджено відповідними доказами суду будь-яких правових підстав для здійснення забору крові ОСОБА_1 , враховуючи, що ОСОБА_1 не був потерпілим у ДТП, не потребував медичної допомоги, знаходився у свідомості, не направлявся працівниками поліції на такий огляд саме до КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади», оскільки погодився із результатами огляду на місці події.

В цьому аспекті слід звернути увагу, що згідно правил частини четвертої статті 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Проте в даному випадку можливий забір крові ОСОБА_1 о 02 год. 20 хв. 01 січня 2025 року, в той час, коли він вважався тимчасово затриманий поліцейськими для складання адміністративних матеріалів, та йому було наказано залишатися на місці події, відбувся за відсутності працівника поліції, що прямо суперечить вимогам ч.4 ст.266 КУпАП, та свідчить про недійсність результатів забору крові.

Окрім того, на місці події, під час складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 після 02 год. 20 хв. жодного разу не стверджував, що здійснив здачу крові у медичному закладі.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 є лікарем вказаного закладу про що він неодноразово наголошував працівникам поліції, погрожуючи їм, в тому числі, наслідками за притягнення його до відповідальності. Така поведінка ОСОБА_1 , а також невідповідність часу забору крові фактичним обставинам справи, відсутність поліцейського під час здійснення можливого забору крові, відсутність будь-яких тверджень ОСОБА_1 про здачу крові на місці події, наводить суд на думку про штучність створення доказів стороною захисту, який в основу виправдання ОСОБА_1 не може бути покладений.

Надавши аналіз зазначеним вище доводам сторони захисту, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209884 від 01 січня 2025 року;

-чеком газоаналізатора Drager Alcotest 6820, № тесту 3898, показник 2,02 %;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів де результат огляду на стан сп`яніння позитивний;

-рапортом;

-відеозаписом з місця події.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що ОСОБА_1 огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується чеком газоаналізатора Drager Alcotest 6820, № тесту 3898, показник 2,02 % та відеозаписом

Аналізуючи досліджені докази у сукупності у суду немає об`єктивних сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дійшов висновку, що на нього слід накласти безальтернативне стягнення, передбачене санкцією частини першої статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП,-.

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ