КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року

справа № 759/20437/24

провадження № 33/824/1016/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Петрик Віталія Віталійовича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 - Петрик Віталій Віталійович подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки суд дійшов помилкових висновків. Зазначає, що постанова суду та матеріали справи містять суттєві розбіжності щодо показань учасників дорожньо-транспортної пригоди. Посилається на відеозапис, зазначаючи, що з нього чітко вбачається, що жодних перешкод для виявлення ОСОБА_2 автомобіля, яким керував скаржник, і який рухався по дорозі на яку виїжджав ОСОБА_2 не було. Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності сама підтверджувала у поясненнях, що бачив транспортний засіб, який наближається, при цьому почав рух для виїзду. Вважає, що висновок експерта є недопустимим доказом, адже експертиза була проведена поза судовим процесом, без залучення потерпілого та лише за заявою ОСОБА_3 в приватному порядку. Дані для проведення експертизи були надані усно самим ОСОБА_3 . Крім того, експертом не було надано доказів на підтвердження кваліфікації щодо проведення експертизи відеозапису, зокрема властивостей файлу.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, з посиланням на те, що потерпілому ОСОБА_1 не було відомо про результат прийнятого рішення у справі щодо ОСОБА_2 . В подальшому, потерпілому стало відомо про прийняття рішення тільки 28 грудня 2024 року, а ознайомлення з текстом рішення відбулось тільки 31 грудня 2024 року.

Із апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - Петрик В.В. звернувся 06 січня 2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

Наведені заявником підстави можна визнати поважними, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Петрик В.В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.09.2024 серії ААД № 828544, вбачається, що 20.09.2024 о 07 год. 37 хв., в м. Київ по вул. Я. Колоса, 15, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території, не надав переваги в русі транспортному засобу «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Я. Колоса та в результаті чого здійснив з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.2Правил дорожнього руху і вчинивправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Статтею 124 передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.2 ПДР, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає

При розгляді вказаної справи у суді першої інстанції, ОСОБА_2 подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та просив долучити до матеріалів справи висновок експерта №204/24 від 18.10.2024 року.

Зі змісту висновку експерта № 204/24 від 18.10.2024 р., в даній ДТП водій автомобіля «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти у відповідності до п. 10.2 ПДР, а водій «DaciaLogan д.н.з. НОМЕР_2 у відповідності до п. 8.10 ПДР, та з технічної точки зору, дії саме водія «DaciaLogan» д.н.з. НОМЕР_2 знаходяться в причинному зв`язку з виникнення аварійної обстановки та зіткнення з автомобілем «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 . Дії водія «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він рухався в м. Київ по вул. Я. Колоса в сторону вул. Чаадаєва за білим автобусом, під`їжджаючи до світлофора на якому горіло зелене світло побачив, що на його полосу виїхав автомобіль «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 з другорядної дороги в результаті чого відбулось зіткнення.

В той же час, з письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що виїжджаючи з двору по вул. Я. Колоса, 15, на вул. Я. Колоса в напрямку вул. Гната Юри, перед здійсненням повороту на ліво, він впевнився в безпечності руху, оскільки будь-яких перешкод для руху не було, крім того на головній дорозі на яку він виїжджав загорівся червоний сигнал світлофору, коли здійснив поворот ліворуч отримав удар в передню частину свого транспортного засобу від транспортного засобу «DaciaLogan» д.н.з. НОМЕР_2 , який проїхав на червоний сигнал світлофору. Також зазначив, що транспортний засіб ОСОБА_1 бачив і був впевнений, що останній зупиниться на червоний сигнал світлофору.

Також в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що в м. Київ по вул. Я. Колоса, був свідком ДТП, коли він зупинився на перехресті світлофору з вул. А. Кірпанова, виїжджав транспортний засіб «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , який поїхав та зупинився, оскільки побачив зустрічний автомобіль «DaciaLoganд.н.з. НОМЕР_2 що здійснив рух на мигаючий сигнал світлофору виїхав на зустрічну смугу перетнувши подвійну суцільну смугу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення Серія ЕНА №3089300 від 20.09.2024 року ОСОБА_5 , який проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП України (а.с.24).

Відповідно до п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 Розмітка 1.12 (стоп - лінія ), дорожнім знаком 5.69 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що водій автомобіля «пежо» д.н.з. НОМЕР_1 розраховував, що інші учасники виконують Правила дорожнього руху, а саме вимогу п.8.10 ПДР України.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваної постанови, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про відсутність вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Петрика Віталія Віталійовича про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - Петрика Віталія Віталійовича строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Петрика Віталія Віталійовича залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя