ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/203/25 Справа № 243/5749/24 Суддя у 1-й інстанції - Агеєва О.В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 08 липня 2024 року о 00 год. 10 хв. на а/ш Київ-Харків-Довжанський, Донецька область, БП «Стела», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, збуджений стан, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alсotest Drager або у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суддя допустив спрощений підхід при розгляді справи, не з`ясував всі фактичні обставини, не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та не врахував пояснення, викладені ним у запереченнях на адміністративний матеріал. Зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження його винуватості, так як у ній відсутні пояснення свідків, а долучений до протоколу відеозапис не може бути визнаний належним доказом, оскільки має невідоме походження, не містить відображення всіх обставин та має інші час і дату. Звертає увагу, що йому не роз`яснювалися його права. Працівники поліції ввели його в оману, не роз`яснювали порядок та наслідки відмови від огляду. Вказує, що його не відсторонювали від керування транспортним засобом. Вважає, що надані працівниками поліції докази є недопустимими, а тому не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 799481 від 08.07.2024 року, згідно якого 08 липня 2024 року о 00 год. 10 хв. на а/ш Київ-Харків-Довжанський, Донецька область, БП «Стела», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, збуджений стан, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alсotest Drager або у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт підтвердження ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 та факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі.

Повідомленням зі служби «102» зареєстроване ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ЄО № 9131 від 08 липня 2024 року о 00 год. 42 хв. відповідно до якого працівник ВСП ОСОБА_3 повідомив про те, що в с. Долина, блокпост на автошляху Київ-Довжанський було зупинено транспортний засіб «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , Під час перевірки виявлено, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом з явними ознакам алкогольного сп`яніння.

Актом прийому-передачі транспортних засобів від 08 липня 2024 року а/ш Київ-Харків-Довжанський, відповідно до якого інспектор СРПП ВП № 4 КРУП в Донецькій області старший лейтенант поліції Агеєнко Є.Г. з однієї сторони та уповноважена особа взводу бригади 66 в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 з іншої сторони, склали цей акт про те, що один передав, а другий прийняв транспортний засіб, а саме: «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , власник ОСОБА_5 .

Рапортом інспектора СРПП №4 КРУП ГУНП в Донецькій області від 08 липня 2024 року, відповідно до якого, 08 липня 2024 року о 00 год. 40 хв. при складанні адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1 , на а/ш Київ-Харків-Довжанськийякий, блокпост «Стелла», за ст. 130 КУпАП не було запрошено свідків, так як на території Донецької області діє комендантська година з 21 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. Відеофіксація проводилась бодікамерою №15.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неповноту відеозапису, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На відеозапису відображено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Твердження в апеляційній скарзі про недопустимість в якості доказу відеозапису, у зв`язку із тим, що він має невідоме походження, на увагу не заслуговують, оскільки норми КУпАП, за якими проводиться розгляд протоколів про адміністративне правопорушення за даною категорією справ, не містять вимог щодо процедури оформлення відеозаписів поліцейських, які є додатком до протоколу.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про розбіжності в часі і даті відеозапису, оскільки це не впливає на суть правопорушення, а при розгляді справи перевага надається змісту доказу та даний доказ суд оцінює в сукупності з іншими доказами у справі.

Долучений до протоколу відеозапис дає всі підстави вважати, що він знятий саме 08.07.2024 року під час складання матеріалів стосовно ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на незалучення свідків також на увагу не заслуговують, оскільки залучення свідків передбачено у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Доводи апеляційної скарги про невідсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем спростовуються актом прийому-передачі транспортного засобу, згідно якого транспортний засіб було передано уповноваженій особі взводу бригади 66 в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 .

Посилання ОСОБА_1 на не роз`яснення йому працівниками поліції під час складання протоколу його прав та обов`язків спростовуються власноручним підписом ОСОБА_1 у протоколі.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя