Номер провадження: 33/813/444/25
Номер справи місцевого суду: 505/3806/22
Головуючий у першій інстанції Павловська Г.В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Зінюка Олега Олеговича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Зінюка Олега Олеговича який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2023 року визнано винним ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп..

21 листопада 2022 року о 22 годині 50 хвилин по вулиці Армійська, м. Подільськ Одеської області, ОСОБА_2 керував автомобілем Mazda MPV, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря -нарколога, в Подільській міській лікарні, за адресою: пр-т Перемоги, 23, м. Подільськ, Одеська область, висновок №455 від 21 листопада 2022 року (результат - 1,99%), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, адвокат Зінюк О.О. який діє в інтересах ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2023 року, обґрунтовано тим, що судом першої інстанції винесено постанову та не враховано що адвокатом було подано клопотання про перенесення розгляду справи, яке датоване 10.11.2023 року, в зв`язку з надходженням за межами міста Подільськ. Окрему увагу, захисник просить звернути на те, що постанову від 11.11.2023 року було вручено йому та його підзахисному лише 03.01.2024 року, у зв`язку з вищевикладеним, сторона захисту була позбавлена можливості оформити належним чином апеляційну скаргу та своєчасно подати її на розгляд. Захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин.

В скарзі наголошується на тому, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного письмового або іншого доказу стану алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу або відмови водія у проходженні огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, також в протоколі не має вказівки про роз`яснення процесуальних прав водієві. Крім того до протоколу не долучено Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу у конкретному медичному закладі. На думку захисника, висновок, щодо результатів медичного огляду стосовно ОСОБА_2 вважається не дійсним, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я. Також захисник звертає увага на те, що наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис складається з двох окремих відеофайлів, тобто відеозапис не було проведено безперервно всупереч приписам законодавства і він має розбіжності у часі зі складеним адміністративним протоколом.

Підсумовуючи викладене в апеляційній скарзі зазначено, що в матеріалах справи стосовно ОСОБА_2 відсутні докази скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявні в матеріалах справи адмінпротокол, висновок, щодо результатів медичного огляду від 23 листопада 2022 року, два рапорти поліцейських та відеозапис з двох відеофайлів від 22 листопада 2022 року не можуть являтися допустимими доказами, на підставі доводів викладених в скарзі.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Зінюк О.О. не з`явився, були повідомлені телефонограмою, причини не явки суду не повідомили.

На попереднє судове засідання, адвокат Зінюк О.О. подавав заяву про перенесення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням його на лікарняному, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 17.02.2025 року.

17.02.2025 року ніяких заяв по даній справі до суду не надходило.

Апеляційний суд враховує, що учасники самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та розгляд апеляційної скарги, може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску стороною захисту строку на апеляційне оскарження постанови міськрайонного суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та його адвокат Зінюк О.О. участі в судовому засіданні не приймали, копію оскаржуваної постанови, особи отримали 03.01.2024 року, що підтверджується їх розписками.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Оскільки апеляційна скарга подана в межах десятиденного строку з часу отримання копії постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2023 року, з метою недопущення порушення права ОСОБА_2 на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження,то такий строк необхідно поновити.

Матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №129594 від 21 листопада 2022 року, згідно з яким ОСОБА_2 керував автомобілем Mazda MPV, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря -нарколога, в Подільській міській лікарні, за адресою: пр-т Перемоги, 23, м. Подільськ, Одеська область, висновок №455 від 21 листопада 2022 року (результат - 1,99%), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП;

- в поясненнях ОСОБА_2 , з яких вбачається що останній вживав алкоголь, а саме горілку;

- в поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 скоїв ДТП, при цьому останній був з явними з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

- у висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1/99 ‰;

- в копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 129595 від 21.11.2022 року, відповідно якому ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП;

- відеозаписі долученого до матеріалів адміністративної справи.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_2 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів стану алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу є безпідставними та спростовуються доказами які були досліджені під час апеляційного перегляду.

Твердження про відсутність вказівки в тексті адмінпротоколу про роз`яснення процесуальних прав водієві є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з протоколу громадянину ОСОБА_2 роз`яснено права та обов`язки, передбачені с. 63 Конституції України. ст. 268 КУпАП, і зазначений протокол підписаний ОСОБА_2 без жодних зауважень.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, порушень процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом мотивів, допущено не було.

Доводи апелянта з приводу того, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а провели огляд у медичному закладі не ґрунтуються на законі, так як дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я.

Також, суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що матеріали справи не містять направлення на огляд та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки зазначене не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, так як наявність такого направлення має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд та дати висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і було зроблено лікарем Подільської міської лікарні.

Твердження сторони захисту, що в справі наявні розбіжності в даті події адміністративного правопорушення, а саме правопорушення було скоєне 21.11.2022 року о 22:50 годині, протокол складено 21.11.2022 року о 23:13 годині 21.11.2022 року, а у відеофайлах долучених до матеріалів справи вказана дата 22.11.2022 року є слушними, але така розбіжність не спростовує доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він пройшов огляд у встановленому законом порядку, результат якого склав 1/99 ‰, тому такий факт не впливає на допустимість інших доказів по справі.

Також, таке твердження не є підставою для скасування судового рішення, оскільки змістом відеозаписів підтверджується проходження огляду на стан сп`яніння, а такі неточності є технічними помилками, які не впливають на доведеність винуватості особи.

Відеозаписи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, узгоджуються із іншими наявними у справі доказами (протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями особи стосовно якої складено протокол та письмовими поясненнями свідків та потерпілого), а тому правових підстав вважати зазначений доказ неналежним чи недопустимим апеляційний суд не вбачає.

Інші обставини, на які посилається сторона захисту зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Зінюку Олега Олеговича який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Зінюка Олега Олеговича, в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2023 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов