Провадження № 33/824/614/2025 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 28.07.2024 року о 13 год. 05 год., по проспекту В.Лобановського, 76 у м.Києві, керував т.з. «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає дійсності) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП..

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що працівниками поліції безпідставно зазначено ряд ознак наркотичного сп`яніння, які не грунтуються на доказах. Звертає увагу на те, що в той же день самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, за результатами якого, ознак сп`яніння не виявлено.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка бере участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №968173 від 28.07.2024 року (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2024 року (а.с.2), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА №2701358 від 28.07.2024 року (а.с.3), роздруківкою з бази даних, а саме водійського посвідчення ОСОБА_1 (а.с.4), роздруківкою належністю транспортного засобу (а.с.5), відеозаписом події (а.с.6).

Зазначені вище докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння є безпідставними, є неспроможними, оскільки поліцейським, з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, було встановлено, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння та, як наслідок, запропоновано останньому пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, відтак, його вина у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення сумнівів не викликає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 , 28.07.2024 о 17 год. 15 хв. самостійно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, за результатом якого сп`яніння не виявлено, не спростовує висновків суду першої інстанції щодо порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР України, не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко