Справа № 357/1928/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області відносно

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює лаборантом у ТОВ «Гопак», проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: відомості відсутні,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 11.02.2025 надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Громадянка ОСОБА_1 з`явилась до суду. В судовому засіданні встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, щодо якої вирішується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, суддя встановила таке.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків визначено в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину;

Крім того забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Виховання дітей є головним моральним і правовим обов`язком батьків. І від того, як батьки виконують свої обов`язки повною мірою залежить увесь процес розвитку дитини, а відповідно і її формування, становлення як людської особистості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 11.01.2025 близько 16 години мати ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 СК України ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело то того, що 11.01.2025 о 15 год останній перебуваючи в м. Біла Церква, мкр. Гайок, який був учасником події та не попередив і не вчинив будь-яких заходів спрямованих щодо припинення вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП (протокол серії ВАД № 651261 від 28.01.2025).

Відповідно до протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_2 від 20.01.2025, 11.01.2025 близько 14 год 00 хв зустрів своїх друзів. Далі вони зустріли ОСОБА_4 , яка запропонувала їм піти разом в парк, оскільки вони мали намір поговорити з ОСОБА_5 . Раніше не був знайомий з ОСОБА_6 та деякими іншими дітьми з компанії. Пояснив, що не наносив ударів і лише спостерігав та знімав на відео, коли йому передали телефон до рук. Стосовно своє поведінки, пояснив, що йому шкода за свій вчинок і він більше не має наміру спілкуватися з цією компанією.

ОСОБА_1 в судовому засіданні з приводу подій, які мали місце 11.01.2025 року пояснила, що дізналася про це з інтернету, син їй нічого не повідомляв. Визнала, що була прогалина у вихованні сина, тому їй дуже прикро, що її він попав у погану компанію і був свідком вчинення кримінального правопорушення. Після, того як ситуація набула розголосу провела із сином відповідну розмову щодо його дій та негативних наслідків.

Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла такого висновку.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП характеризується вчиненням таких дій як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Ухилення від виконання зазначених обов`язків як правило характеризуються певною байдужістю батьків, або осіб, що їх замінюють, до процесу становлення дитини як особистості. Процес виховання дитини є довготривалим та потребує систематичного приділення уваги дитині для формування в неї розумових здібностей, стійких моральних якостей, потреб, почуттів, навичок і звичок поведінки, виховання свідомої дисципліни, почуття обов`язку та відповідальності.

При цьому цей безперервний процес має поєднуватись з інтересами самої дитини, поваги до її особистого простору та можливості самостійного прийняття деяких рішень.

Суддя зауважує, що сучасні діти про людську жорстокість знають більше, ніж знали їхні батьки в такому ж віці. Причиною цього є перш за все велика інформаційна наповненість сценами насильства у ЗМІ, в кіно, соціальних мережах. Крім того діти спостерігають насильство не лише в інтернет просторі, а й на власному досвіді, а саме в сім`ях, сценах приниження в школі або колі друзів (бійки, вимагання грошей, психологічний тиск, словесні образи). При цьому причиною булінгу чи іншого цькування може бути не тільки агресія або страх, а також нудьга і монотонність, бажання розвіятись чи виділитись серед інших. Наслідки таких розваг відображаються на особистості і супроводжуються психосоматичними порушеннями як у жертв таких дій, так і у осіб, які безпосередньо вчиняють протиправні дії або спостерігають за ними.

Тому саме батьки, як найближчі до дитини люди, відіграють ключову роль у формуванні особистості дитини. Від їхнього виховання залежить, якою вона виросте відповідальною, щасливою та самостійною, чи, навпаки, невпевненою або агресивною.

Батьки зобов`язані формувати у дитини повагу до законів і норм поведінки: пояснювати дитині, що таке добро і зло, вчити правил поведінки в суспільстві; навчати відповідальності як за свої дії, так і за бездіяльність, розвивати самостійність та критичне мислення, навчити навиків комунікації та поваги до інших.

Неповнолітній ОСОБА_2 досягнув повних 13 років та є школярем і і в цій ситуації піддався впливу своїх друзів, спостерігав за вчиненням ганебних дій стосовно малолітньої ОСОБА_3 та не вжив жодних спрямованих на припинення таких дій або подальше повідомлення про них, зокрема батькам, що свідчить про наявність певних прогалин у його вихованні з боку батьків.

Відтак наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, суддя вважає, що стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, у виді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 184, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОксана ВОЗНЮК