Справа № 473/571/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

"12" лютого 2025 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ст.173 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія ВАД №607156 в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «25.01.2025 року близько 15:00 год. в с.Дорошівка по вул.Миру, 189 ОСОБА_1 вчинила хуліганські мотиви, а саме пошкодила лобове скло автомобіля ВАЗ2101 д/н НОМЕР_2 камінням, чим своїми діями вчинила дрібне хуліганство та порушила спокій громадян і громадський порядок».

В протоколі потерпілим зазначений ОСОБА_2 .

Посадовою особою поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

Окрім протоколу ВАД №607156 судом було досліджено долучені до нього матеріали та встановлено, що вони не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства.

До матеріалів справи долучено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.01.2025 року, в якій ОСОБА_2 зазначив, що 25.01.2025 року невідома особа пошкодила лобове скло в його т.з. ВАЗ 2101, який знаходився на його подвір`ї, чим спричинено збитки у розмірі 2000 грн.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 , які ті надали поліції, вбачається, що у них на подвір`ї стояв їх автомобіль ВАЗ 2101. 25.01.2025 року мати потерпілого побачила у вікно, як їх сусідка ОСОБА_4 , проходячи повз їх двір, кинула каміння по машині, пошкодивши при цьому лобове скло. ОСОБА_3 одразу покликала сина, а той звернувся до поліції.

В своїх письмових поясненнях, які були надані працівникам поліції, ОСОБА_1 підтвердила, що коли проходила біля сусідського двору, де проживають ОСОБА_5 , вона кинула камінь по машині, що знаходилась у дворі, та пошкодила лобове скло. Зазначила, що вчинила це через неприязні стосунки із сусідом ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП.

Так ст.173 КУпАП передбачає адміністративне стягнення за вчинення особою дрібного хуліганства, тобто вчинення нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, - є місце його вчинення, до якого законодавець відніс громадські місця.

Поняття «громадські місця» визначено у Законі України від 22.09.2005 року №2899-IV «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» стаття 1 якого передбачає, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

У даній справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме висловлювалась нецензурно в громадському місці, здійснювала дії образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі та характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Велика Палата Верховного Суду в своїй Постанові від 03.07.2019 року справа №288/1158/16-к) зазначила таке: «15. За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства».

Як зазначено в протоколі серія ВАД №607156 від 25.01.2025 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, до хуліганських дій віднесено такі дії ОСОБА_1 а саме, що вона пошкодила авто сусіда. В поясненнях вона вказала, що це мало місце через неприязнені відносини із сусідом, а не з мотивів неповаги до суспільства.

Згідно із п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» - суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Згідно досліджених судом доказів вбачається, що між сусідами склались особисті неприязні стосунки. Окрім того пошкодження майна, в тому числі авто, - диспозицією ст.173 КУпАП не віднесено до хуліганських дій.

Тобто в даному випадку відсутні дії, які згідно із ст.173 КУпАП становлять об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення і матеріалами справи такі дії ОСОБА_1 не підтверджені.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вони не доводять наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тому провадження слід закрити з підстав, що передбачені ч.1 п.1 ст.247 КУпАП.

Разом із тим суд вважає, що дії ОСОБА_1 можуть бути підставою для цивільної відповідальності щодо відшкодування спричиненої ним шкоди, спір про що може бути вирішено в порядку цивільного судочинства шляхом подання відповідного позову до суду на підставі норм діючого ЦПК України.

Керуючись ст.ст.173, 247, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності заст.173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - через відсутність в її діях складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар