ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі

головуючого - судді Лутая А.М., за участю секретаря судового засідання - Жолоб К.В., прокурора - Солопа В.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби вищої категорії начальник групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою інспектором прикордонної служби вищої категорії начальником групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з 00 год 00 хв. 03.12.2024 року по 04 год. 00 хв. 03.12. 2024 року, під час виконання наказу на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів», маючи реальну можливість виконувати належним чином свої службові обов`язки, однак внаслідок особистої безвідповідальності та недисциплінованості, а також проявленої бездіяльності, допустила порушення правил несення служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду, а саме залишила без нагляду технічні засоби охорони кордону, не здійснила реагування на сигнали та зміни зображення на моніторах , що призвело до порушення прикордонного режиму одним громадянином України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 03.12.2024, чим порушила вимоги ст.ст. 9,11,16, 127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, п. 11 глави 2 розділу ІІ, пункту 19 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнала повністю, просила суворо її не карати. Зазначила, що вона не покидала службове приміщення, а лише на хвилину відволіклася від моніторів.

Прокурор Солоп В.П. у судовому засіданні наполягав на тому, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, просив притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вислухавши учасників справи суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.2 ст.172-18 КУпАП, за якою на ОСОБА_1 складено протокол, передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії №1 від 08.01.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , висновком службового розслідування, іншими матеріалами справи.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, є такими, що доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченогост. ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. № 8 роз`яснив, що вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення. По суті, правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали, або не здатні завдати значної шкоди суспільним, або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Таким чином, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується по місцю служби, не має стягнень, зважаючи на те, що істотної шкоди суспільним, державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, не було завдано, суд вважає, що для досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на мету адміністративного стягнення, достатнім буде застосувати до правопорушника усне зауваження зі звільненням від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде справедливим, необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП та оголосити їйу усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути у Волинський апеляційний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя А.М. Лутай