ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/352/25 Справа № 192/3451/24 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Анищенка А.О. на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Анищенка А.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року водій ОСОБА_1 16 листопада 2024 року о 16 годині 30 хвилин на 430 км автодороги Н-08 на території Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області керував транспортним засобом марки OPEL MOVANO, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, підвищена рухливість, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 категорично відмовився, що було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського № 473805 та № 473811. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції у неповному обсязі дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, в тому числі тим доказам, які були надані стороною захисту. Вказує на те, що зупинка транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 була незаконною, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували наявність підстав, передбачених ст.35 ЗУ Про національну поліцію. Наголошує на тому, що матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проїхати до медичної установи з метою огляду на стан наркотичного сп?яніння та зазначав, що він перебуває у трудових відносинах з підприємством та керує службовим автомобілем, покинути який не зможе, оскільки він буде нести повну відповідальність за збереження автомобіля та майна, яке знаходиться в цьому автомобілі. На підтвердження цього факту сторона захисту долучила до матеріалів справи копію подорожнього листа вантажного автомобіля від 16 листопада 2024 року, що підтверджує виконання ОСОБА_1 службових обов?язків, як водія. Вказує на те, що працівниками поліції не було долучено повного відеозапису з технічних засобів.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського; відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було долучено повного відеозапису з технічних засобів до матеріалів справи не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника, та які мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно тверджень захисника про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, слід зазначити, що ані вимогами КУпАП, ані положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, не передбачено складання та надання правопорушнику направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння у випадку відмови особи від проходження такого огляду.

Доводи захисника стосовно того, що в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували наявність підстав, передбачених ст.35 ЗУ Про національну поліцію, не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи, оскільки відповідно до долученого відеозапису вбачається, що відповідно до частини першої ст.35 ЗУ Про національну поліцію поліцейський проінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Вказаним відеозаписом також спростовуються твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проїхати до медичної установи з метою огляду на стан наркотичного сп?яніння, оскільки на ньому зафіксована неодноразова відмова останнього від проходження огляду у медичному закладі.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Анищенка А.О. залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот