ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором ТОВ «Ренесанс ВК», за ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 254190 від 13 листопада 2024 року, 08 листопада 2024 року о 20 год. 47 хв., в м. Рівне, по вул. Київська, 56В, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила її місце.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та просила суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказала, що не мала умислу на залишення місця ДТП, однак, оскільки дуже поспішала, а водія пошкодженого авто не було,то залишила папірець зі своїми контактними даними на лобовому склі його авто та поїхала по своїх справах. Додатково повідомила, що потерпілий ОСОБА_2 до неї претензій не має, що підтверджується його письмовим клопотанням.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Михайлов В.О. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі, з підстав, викладених у його письмовому клопотанні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим, в матеріалах справи відсутні дані про наявність у ОСОБА_1 умислу на залишення місця ДТП, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи загальне визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пояснення ОСОБА_1 про відсутність в неї умислу у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на переконання суду не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, а тому беруться судом до уваги.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вищевикладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області Святослав РОГОЗІН