Справа № 642/364/25
Провадження № 3/642/285/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гладка О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.01.2025 року серії ЕПР1 № 216096, 08.01.2025 року о 23 год. 06 хв. в м. Харкові, по вул. Полтавський шлях, 148/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим правом керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим допустив порушення вимог, встановлених п.2.1.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду не подав. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Ленінському районному суді м. Харкова.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

За таких обставин, враховуючи, що згідно положень ч. 2 ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216096 від08.01.2025; відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського, довідкою поліцейського про повторність; копією постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України та його дії за ч. 5 ст. 126 КУпАП кваліфіковані вірно та вина у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до матеріалів справи транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та ч. 3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, та наявність обставини, що обтяжує відповідальність повторність (п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення за ч.5 ст. 126 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на сім років без вилучення транспортного засобу. Додаткове адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу в даному випадку не може бути застосоване, оскільки згідно матеріалів справи транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado 150, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 23, 40-1, ч.5 ст.126, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя О.В. Гладка