Провадження № 33/4823/166/25
Категорія - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Деденко О.М.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої адвоката Хоменко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої адвоката Якуби Г.О. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Лукрум інвест»,

закрито провадження по справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Місцевим судом у оскаржуваній постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №263476 від 05.11.2024 року, ОСОБА_1 05 листопада 2024 року, о 21 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності дитини ОСОБА_3 , вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру ображав нецензурною лайкою, дав ляпаса, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань унаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному здоров`ю потерпілої.

Крім того, згідно протоколу серії ВАБ №989360 від 10.11.2024 року, ОСОБА_1 10 листопада 2024 року, о 17 год. 00 хв., протягом дії ТЗП стосовно кривдника АА 496222 від 05.11.2024 року, який винесено стосовно останнього строком на 5 діб з 22 год. 00 хв. 05.11.2024 року до 22 год. 00 хв. 10 листопада 2024 року, перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив застосовані заходи, а саме - заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Не погодившись із рішенням суду, представник потерпілої адвокат Якуба Г.О. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адмінвідповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи, в тому числі не витребував із відповідного правоохоронного органу копії відеозаписів, на яких зафіксовано сам факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до своєї колишньої дружини та не допитав свідка ОСОБА_3 , пояснення якого мають істотне значення для встановлення обставин справи. Вказує, що зібрані по справі докази свідчать про вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, які зазначені у адмінпротоколах, складених відносно нього. Також, на думку апелянта, місцевий суд не з`ясував характеризуючі дані про кривдника ОСОБА_1 , зокрема, про його схильність до вчинення домашнього насильства.

Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає пропущеним його з поважних на те причин.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представників адвокатів Якуби Г.О. та Хоменко М.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з підстав наведених у ній, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили її залишити без задоволення, а постанову суду без змін, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №263476 від 05.11.2024 року, ОСОБА_1 05 листопада 2024 року, о 21 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності дитини ОСОБА_3 , вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру ображав нецензурною лайкою, дав ляпаса, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань унаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному здоров`ю потерпілої.

Закриваючи провадження в справі в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення місцевий суд виходив з того, що між колишнім подружжям мав місце конфлікт, який не має ознак психологічного насилля та відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не може погодитись з вказаним висновком місцевого суду, з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції, яка діяла до 19.12.2024 року), передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як зазначалось вище та вбачається з протоколу про адмінправопорушення, ОСОБА_1 в присутності дитини вчинив стосовно своєї колишньої дружини домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру ображав нецензурною лайкою, дав ляпаса, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань унаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному здоров`ю потерпілої.

На підтвердження цього в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_2 , де остання зазначила, що 05.11.2024 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою та дав їй ляпаса, чим спричинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно неї (а.с.5), що має місце і у рапорті працівника поліції (а.с.4).

Факт вчинення даного домашнього насильства підтвердили, будучи допитаними у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 , який є неповнолітнім сином останньої та особи, яка притягається до адмінвідповідальності, де він упевнено зазначив, що його батько ОСОБА_1 нецензурно лаявся у бік його матері та один раз вдарив її по обличчю. При цьому, вказав, що такі ситуації вже виникали раніше в родині.

До матеріалів справи, за клопотанням представника потерпілої, було долучено відеозапис працівників поліції, відносно обставин, які мали місце 05.11.2024 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи працівника поліції, зміст яких підтверджує обставини, які мали місце 05.11.2024 року відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №263476 від 05.11.2024 року.

Із переглянутих апеляційним судом відеозаписів, на файлі №00000_000000_4928_0010А, свідок ОСОБА_3 , який є неповнолітнім, у присутності своїх батьків, пояснює працівникам поліції, що батько ОСОБА_1 до нього та його мати погано ставиться, а цього дня, він ображав матір, при цьому, нецензурно виражався в її бік та завдав ляпаса.

Також, працівником поліції, за результатами звернення потерпілої ОСОБА_2 , було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 з забороною протягом 5 діб контактувати з постраждалою особою з 22 год. 00 хв. 05.11.2024 року по 22.год.00.хв 10.11.2024 року (а.с.27), який останнім було порушено, що об`єктивно підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №989360 від 10.11.2024 року, доданим до нього відеозаписом та рапортом інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області (а.с.23,25,26).

Вказані докази в сукупності підтверджують факт невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, в частині заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , що відповідно тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як зазначалось вище, однією з особливостей домашнього насильства є наявність патерну, тобто, повторюваних в часі інцидентів множинних видів насильства.

В даному випадку такий патерн має місце та доводиться матеріалами справи.

Зокрема, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.07.2023 року (справа № 750/9463/23) ОСОБА_1 визнано винним, за те, що він 20.06.2023 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 а саме, умисні дії фізичного та психологічного характеру, що виразилися в штовханні, образі нецензурною лайкою та видворенні потерпілої з квартири та 21.06.2023 року порушив заходи, передбачені терміновим заборонним приписом стосовно кривдника, які полягали у забороні на вхід та перебуванні в місці проживання (перебування) постраждалої ОСОБА_2 , яка ніким не оскаржувалась і на даний час є чинною і це свідчить про його схильність до вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Чинне законодавство при вирішенні справ подібної категорії вказує на важливість розрізняти такі поняття як «сварка», «конфлікт», «насильство», оскільки не кожний конфлікт може перейти в домашнє насильство.

Таким чином, зібраними по справі доказами в їх сукупності доводиться вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 .

За вказаних обставини, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак закриття провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є помилковим, здійсненим при неповному з`ясуванні фактичних обставин справи та невірній оцінці доказів.

Разом з цим, згідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що зібраними по справі доказами в їх сукупності доводиться вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте, на даний час вже закінчились визначені ст. 38 КУпАП строки притягнення до відповідальності, а тому провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику потерпілої адвокату Якубі Г.О. строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілої адвоката Якуби Г.О. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року, якою закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач