28.01.2025 Справа № 756/774/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/774/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2025 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за статтями 1224 та 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №965022, 25.12.2024 о 15:01 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Йорданській, 18 у місті Києві, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки MITSUBISHI GRANDIS (д.н.з. НОМЕР_2 ), чим порушив вимоги пункту 10.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб MITSUBISHI GRANDIS (д.н.з. НОМЕР_2 ) отримав механічні пошкодження.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №965021, 25.12.2024 о 15:01 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Йорданській, 18 у місті Києві, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив вимоги пунктів 2.10.а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 1224 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце повідомлений належним чином.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Каракуця проти України» від 16.05.2017).

З огляду викладене, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 в учиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 1224 та 124 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; у пункті 26 - на те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність, яка настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Разом із тим, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Положеннями ст. 251 цього Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП суду надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №965022 від 08.01.2025 стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №965021 від 08.01.2025 стосовно ОСОБА_2 за ст. 1224 КУпАП;

- схему місця ДТП від 25.12.2024;

- письмові пояснення водія ОСОБА_3 від 25.12.2024, у яких вона зазначила про наявність пошкоджень її транспортного засобу з лівого боку (бампер, крило) та те, що вона бачила, як з місця ДТП їхав транспортний засіб VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) і припустила, що саме він завдав пошкодження її автомобілю;

- письмові пояснення водія ОСОБА_2 від 08.01.2025, у яких останній заперечив свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 25.01.2024 і зазначив, що його транспортний засіб VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) не має жодних пошкоджень;

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 08.01.2025, у яких остання зазначила, що жодних ДТП вона не бачила;

- рапорт інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №3 полку №1 УПП в м.Києві ДПП Г.Жовновської від 25.12.2024, зі змісту якого вбачається, що 25.12.2024 перебуваючи у складі екіпажу Рубін-509 отримав виклик «ДТП без травмованих». Прибувши на місце заявник ОСОБА_3 повідомила, що виявила пошкодження свого транспортного засобу, та те, що вона бачила в цей час на місці транспортний засіб VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ), і припускає, що наїзд її транспортний засіб здійснив саме цей автомобіль;

- пояснення директора ТОВ «Люосан Україна» ОСОБА_5 про те, що відеозаписи з камер відеоспостереження, які розташовано на фасаді магазину «Люпосан» за 25.12.2024 відсутні;

-диск під назвою «25.12.2024 Фото» на якому містяться фотографії документів водія ОСОБА_3 , матеріалів адміністративного правопорушення, а також знімки зроблені з камер відеоспостереження від 08.01.2025.

Водночас, відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій транспортного засобу марки VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) порушив вимоги пунктів 10.1 та 2.10а) Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пункту 2.10а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Разом із тим, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис з камер відеоспостереження, на якому було б зафіксовано подію ДТП та її учасників. На долучених поліцейськими фотознімках відображено лише документи ОСОБА_3 ; матеріали справи про адміністративне правопорушення; пошкодження транспортного засобу MITSUBISHI GRANDIS (д.н.з. НОМЕР_2 ); транспортний засіб VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) без пошкоджень та знімки з камери відеоспостереження від 08.01.2025. На фотографіях «photo_2025-01-13_16-47-06 (2)» та «photo_2025-01-13_16-47-06 (4)» зображено двір і декілька автомобілів, встановити їхні марки та номерні знаки не вбачається можливим, на фото «photo_2025-01-13_16-47-07 (2)» та «photo_2025-01-13_16-47-07» видно людину, яка стоїть біля машини спиною до камери, встановити її особу, а також марку та номерний знак неможливо. Відповідно, долучені до матеріалів справи фото не підтверджують факт наїзду на припаркований транспортний засіб MITSUBISHI GRANDIS (д.н.з. НОМЕР_2 ), оскільки записи з відеокамер були зроблені не в день вчинення адміністративного правопорушення, тобто 25.12.2024, а 08.01.2025, про що зазначено у правому верхньому куті фотознімків. Крім цього, на самих знімках не зображено ні момент наїзду водієм транспортного засобу VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) на транспортний засіб MITSUBISHI GRANDIS (д.н.з. НОМЕР_2 ), ні залишення ОСОБА_2 місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, суд вважає, що патрульними поліцейськими не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 10.1 та 2.10а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 т а ст. 1224КУпАП.

До такого висновку суд приходить з огляду на відсутність матеріалів, які б свідчили про факт наїзду водія транспортного засобу марки VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 на припаркований транспортний засіб MITSUBISHI GRANDIS (д.н.з. НОМЕР_2 ) і у подальшому його зникнення з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані докази дають підстави стверджувати про наявність сумнівів у достовірності даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на те, що суду не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, які у своїй сукупності свідчили б про те, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN BEETLE (д.н.з. НОМЕР_1 ) на вул. Йорданській, 18 у місті Києві, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб MITSUBISHI GRANDIS (д.н.з. НОМЕР_2 ), після чого будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, що підлягає обов`язковому встановленню в такій категорії справ про адміністративне правопорушення, в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, котра притягається до відповідальності, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та ст. 1224 слід закрити за відсутності в діях останнього складів адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 7, 245, 247, 251-252, 255, 280, 283-285 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 1224 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян