Справа № 352/2610/24
Провадження № 3/352/9/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., з участю адвоката Волосянка Р. О., секретаря Гундич Г. В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Від відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов протокол серії ААД № 806731 від 28.09.2024 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , згідно якого останній 27.09.2024 о 22 год 40 хв на вул. Лисецька в с. Старий Лисець Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «AUDI 100» н.з НОМЕР_1 , після ДТП з його участю вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10є ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що не визнає своєї вини в інкримінованому правопорушенні. 27.09.2024 він був в кафе на поминках за своїм однокласником. До нього зателефонував молодший брат ОСОБА_2 , який попросив дозволу взяти автомобіль у своїх справах. Через деякий час брат передзвонив і повідомив, що він, керуючи його автомобілем, вчинив ДТП, з місця події втік, бо у нього відсутнє посвідчення водія. Побоюючись, щоб транспортний засіб не забрали евакуатором на арештмайданчик, він приїхав на місце події і повідомив, що це він керував автомобілем і вчинив ДТП. Він не заперечує факт вживання алкогольних напоїв, однак, не визнає керування транспортним засобом та вчинення ДТП, оскільки хотів захистити молодшого брата, на той момент не усвідомлював наслідків, тому обмовив себе. Просив справу щодо нього закрити.

Адвокат Волосянко Р. О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення містить у собі суперечності та не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не вчиняв ДТП, а отже не мав обов`язку проходити освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Під час оформлення адміністративних матеріалів поліцейськими проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Алкофор 507», який показав позитивний результат, однак, цей прилад не є спеціальним технічним засобом, що дозволений МОЗ України у використанні працівниками поліції. Також, на думку адвоката, не може вважатися належним та допустимим доказом по справі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки вказане направлення в присутності ОСОБА_1 не складалося, йому не видавалося, пропозицій пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 від поліцейських не надходило. Крім того, на місці складання протоколу серії ААД № 806731 ОСОБА_1 вручено його другий примірник без зазначення частини статті 130 КУпАП, що свідчить про те, що поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не було проведено кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вказані дії були вчинені пізніше іншою особою шляхом дописування в протоколі. Просив закрити справу щодо відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 27.09.2024 попросив у брата його транспортний засіб, щоб поїхати у справах. Брат на той час перебував на поминках за однокласником, тому дозволив взяти його автомобіль. Однак, під час виїзду з парковки території кафе він не встиг загальмувати та зіткнувся з іншим транспортним засобом. Не маючи посвідчення водія та перелякавшись наслідків, він втік з місця події та телефоном повідомив братові про те, що сталося.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Волосянка Р. О., свідка, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження у даній справі підлягає до закриття, виходячи з таких підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 806731 від 28.09.2024 (а.с.35), врученого ОСОБА_1 , у протоколі вказана стаття 130, відсутнє посилання на частину ст. 130 КУпАП, якою передбачена відповідальність за вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, що ставить під сумнів правильність кваліфікації дій особи, щодо якої складено протокол.

Установлено, що до матеріалів справи долучено тест № 00115 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведений 27.09.2024 на вул. Лисецька в с. Старий Лисець за допомогою приладу «Алкофор 507», згідно якого результат тесту становить 1,71 проміле (а.с.2).

Суддя зазначає, що пункт 2.10є ПДР України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, передбачає вживання алкоголю особою, яка керувала транспортним засобом, після ДТП за її участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

У той час, як у рамках розгляду цієї справи встановлено, що медичний огляд ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння не проводився.

Обставина щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Вказана обставина спростована свідком ОСОБА_3 та не підтверджена долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Установлено, що вказаний відеозапис складається з кількох частин, не у повній мірі відображає обставини справи, що є порушенням вимог п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 р. за № 28/32999, відповідно до якої під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Що стосується вказаних у протоколі свідків, суддя зазначає, що свідок ОСОБА_4 жодних пояснень не надавав, а свідок ОСОБА_5 у своєму поясненні лише підтвердив, що він був присутній під час проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Алкофор 507», який показав позитивний результат 1,71 проміле.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням викладеного суддя встановила відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 27.09.2024 о 22 год 40 хв транспортним засобом та вживання ним алкоголю після ДТП за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ