№ 3/183/667/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , начальника відділу комунікації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

за участі захисника Костенко О.М.,

в с т а н о в и в :

22.11.2024 року о 23.35 годині на автошляху М-30, 288 км +800м в Самарівському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_3 , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду «Габіон». Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Крім того, 22.11.2024 року о 23.35 годині на автошляху М-30, 288 км +800м в Самарівському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 18.04.2024 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Костенко О.М. в судовому засіданні просила зупинити справу на період військової служби ОСОБА_1 .

Суд не вважає, що наявні підстави для задоволення вказаного клопотання, оскільки зупинення справи про адміністративне правопорушення за підстав, зазначених захисником, КУпАп не передбачено.

В судовому засіданні захисник просила закрити справи про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме відомостей про те, що ОСОБА_1 знав про накладені на нього обмеження у праві керування транспортним засобом та про постанову про адміністративне стягнення від 21.10.2024 року, яка не містить відмітки про ознайомлення з нею ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримав рішення Новомосковського міськрайонного суду від 18.04.2024 року та постанову про адміністративне стягнення від 21.10.2024 року. Крім того, щодо ст.124 КУпАП зазначила, що матеріали адміністративної справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів вини ОСОБА_1 , схема ДТП суперечить його поясненням, а відтак відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що ДТП сталося внаслідок небезпечного обгону (підрізання) іншої особи водія вантажівки марки DAF, однак схема ДТП взагалі не містить інформації, щодо дій водія вантажівки його напрямку руху. Таким чином, на думку захисника, пояснення ОСОБА_1 суперечать схемі ДТП та протоколу.

За таких обставин не зрозуміло звідки працівники поліції отримали інформацію, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 692396 від 23.11.2024 року, враховуючи що свідки у даному проваджені не залучались, а згідно з описом документів з матеріалів адміністративної справи відеозаписи з нагрудної камери у матеріалах справи відсутні.

Також матеріали справи не містять доказів пошкодження автомобіля саме внаслідок ДТП транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що є обов`язковою частиною об`єктивної сторони правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Однак, не зважаючи не невизнання своєї вини, суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.5 ст. 126 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколів про адміністративні правопорушення, якими зафіксовані факти правопорушення; схеми місця ДТП від 22.11.2024 року; письмового пояснення самого ОСОБА_1 про те, що він 22.11.2024 року о 23.35 годині, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Terracan», рухався по трасі М-30 з м. Підгороднє в м. Самар. Перед мостом його автомобіль занесло, а також його автомобіль підрізала фура «ДАФ». В результаті чого він в`їхав у «Габіон»; рапорту інспектора поліції про те, що 22.11.2024 року на службовий планшет надійшов виклик про ДТП без травмованих за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, траса М-30, 288 км +800м. Під час оформлення матеріалів за ч.3 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом від 18.04.2024 року та був притягнутий до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП від 21.10.2024 року, внаслідок чого було складено адміністративний протокол за ч.5 ст.126 КУпАП; постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.4 ст.126 КупАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Щодо невизнання вини за ст.124 КУпАП суд зазнає наступне.

Згідно з п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі.

Суд звертає увагу на те, що наявність у діях водія причинного зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР та відповідними наслідками.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_3 , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду «Габіон». Водій ОСОБА_1 повинен був бути більш уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, дотримуватися безпечного інтервалу. Саме недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, що й перебувало у причинному зв`язку з цією ДТП.

Доводи захисника про те, що водій вантажівки, марки DAF під час обгону «підрізав» автомобіль ОСОБА_1 , не свідчать про відсутність порушення нимвимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху.

Крім того, зазначена обставина жодним доказом не доводиться.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги п. 2.3 б) Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 було порушено, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Щодо ч.5 ст.126 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження того, що вказані вимогиОСОБА_1 , як водієм були порушені, останній керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Щодо доводів захисника, суд дійшов наступних висновків.

Посилання захисника на той факт, що матеріали справи не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме відомостей про те, що ОСОБА_1 знав про накладені на нього обмеження у праві керування транспортним засобом та про постанову про адміністративне стягнення від 21.10.2024 року, спростовуються відомостями, встановленими в судовому засіданні.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 18.04.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (а.с.26-26).

Постановою Дніпровського апеляційного суду 21.05.2024 року, ухваленою за скаргою ОСОБА_1 , постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін (а.с.27-28), тобто рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 18.04.2024 року набрало чинності у встановленому законом порядку.

Тобто, ОСОБА_1 , подаючи апеляційну скаргу на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 року, був обізнаний про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Ці обставини спростовують посилання захисника на той факт, що ОСОБА_1 не отримував копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 року, а відповідно, не мав умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Твердження захисника про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом строком на один рік, а суд позбавлений права самостійно їх збирати, суд визнає неспроможними, оскільки перевірка факту набрання чинності Рішенням суду, наявність якого оспорюється стороною захисту, по суті, не може вважатися збиранням доказів.

Щодо посилань захисника на порушення порядку складення Постанови про адміністративне правопорушення від 21.10.2024 року, суд зауважує на наступному.

Згідно п.2 р. ІІІ «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України, 07.11.2015 № 1395, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, частинами першою, другою і четвертою статті 126, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до п 8 р. ІІІ «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України, 07.11.2015 № 1395» справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-які докази порушення вказаного порядку, матеріали справи не містять.

За таких обставин, таку позицію сторони захисту, щодо того, що ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки не знав про накладене на нього стягнення, суд сприймає, як версію захисту з метою уникнення від покарання за вичинене правопорушення.

Отже, посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про накладення на нього адміністративних стягнень за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.4 ст.126 КУпАП не підтверджуються жодними доказами і суперечать іншим обставинам, які встановлені в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діяхОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на рівні мінімальної межі санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 126, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 183/125/42/24 (провадження № 3/183/667/25) відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, та № 183/12543/24 (провадження № 3/183/671/25) відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП

Присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер справи 183/12542/24 (провадження №3/183/667/25).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП у виді у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок;

за ч.5 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Березюк