Справа № 399/599/24
Провадження № 3/399/4/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2025 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Лях М.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 539767 від 03 вересня 2024 року о 19 годині 07 хвилин по вул. Шевченка в с. Василівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ЮМЗ-6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження у встановленому законом порядку тесту на визначення ступеню алкогольного сп`яніння, за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», а також такого проходження в закладах охорони здоров`я Онуфріївська ЦРЛ відмовився, чим повторно протягом року порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Представник ОСОБА_2 та Коваленко В.В. в судове засідання не з`явились про місце дату та час розгляду справи були повідомленні належним чином. 04.02.2025 року до суду представник подав заперечення на протокол серії ААД № 539767 від 03.09.2024 про адміністративне правопорушення в якому просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та просить суд проводити розгляд справи без їхньої участі.

В обґрунтування заперечення зазначає, що 03 вересня 2024 року поліцейським складено адміністративний протокол серії ААД № 539767 за ч. 2 ст. 130 КУПАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що останній нібито керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння двічі протягом року.

Зазначив, що з даним протоколом не згоді, оскільки склавши протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 , працівники поліції додали до матеріалів лише копію постанови по справі № 399/91/24 від 25.03.2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, звідміткою суду про те, що постанова не набрала законної сили. Виходячи з цього, якщо постанова не набрала законної сили то в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При перегляді відеозапису, що доданий до даного протоколу, знятий на нагрудні камери працівників поліції можна виявити велику кількість порушень чинного законодавства. Так на відеозаписі немає ні часу ні дати його запису. На відеозаписі не видно хто саме керує транспортним засобом, та не зафіксовано зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказанеправопорушення наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінняабо під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а такожпередача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так самовідмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - «Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу». Відповідно до тієї ж Постанови Пленуму ВСУ правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також па припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно до роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини прози безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП.

Згідно п. 2.5.ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання закон пості.

Згідно з п. 1 сі. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуютьсяна конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення в справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97, зазначив, то хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, до адміністративного матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП долучено диск з відеозаписами.

На відеозаписах від 03.09.2024 з датованим часом 19:20 зафіксовано, що працівники поліції переслідують транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , коли трактор зупинився працівник поліції підходить до водія, який знаходився в кабіні трактору та звідти не вийшов, зачинив дверці та поїхав. Далі на відео зафіксовано переслідування трактору з вимогою поліцейських про зупинку, проте транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зникає в далині. Далі відеозапис розпочинається з того, що працівники поліції знаходяться біля двору ОСОБА_1 і кличуть його поспілкуватися та пропонують пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015№ 1395, - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 539767 від 03.09.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці та в установленому законодавством порядку проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в спеціальному закладі відмовився, чим повторно протягом року, порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Проте факт керування і зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 і відмови на місці зупинки від проходження огляду на визначення стану сп`яніння не знайшов свого підтвердження при перегляді відеозапису.

Враховуючи відсутність доданих до протоколу доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, що виключає склад адміністративного правопорушення у діях водія, суддя зазначає про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, 03 вересня 2024 року о 19 годині 07 хвилин по вул. Шевченка в с. Василівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЮМЗ-6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу на службовому автомобілі марки «ВАЗ - 2110» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.2.4, 8.9 б ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В ході розгляду справи встановлено, що вказане в протоколі про адміністративне правопорушення вчинене 03.09.2024 року, таким чином, станом на 05.02.2025 року закінчився строк накладення адміністративного стягнення на правопорушника, передбачений ст. 38 КУпАП.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 247 п.7 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 122-2, ч.2 130 221, ч.1, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Лях