Провадження № 33/824/811/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києвавід 04 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карки платників податків НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30 жовтня 2024 року серії ЕПР1 № 162674, 30 жовтня 2024 року о 21 год. 05 хв. в м. Києві по проспекту Відрадному, 95/А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які мляво реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 17 000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162674 від 30 жовтня 2024 року сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є самостійним та достатнім доказом вини особи, а у картці обліку адміністративного правопорушення дублюється інформація з протоколу про адміністративне правопорушення. Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 жовтня 2024 року так само не може бути допустимим, оскільки графа результати огляду не заповнена, працівники поліції не доставляли ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Також ОСОБА_1 наразі оскаржує в окремому адміністративному порядку постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3377333 від 30 жовтня 2024 року. Крім того зазначив, що роздруківка з бази даних щодо посвідчення водія належним чином не засвідчена. Суд також не звернув уваги, що водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортного засобу, транспортний засіб не передавався іншій особі та не вилучався. Манера спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 без чіткого роз`яснення прав та обов`язків, а також наслідків у разі вчинення особою тих чи інших дій, є неприпустимою, оскільки породжує в особи сумніви та двозначність щодо розуміння обставин, які склалися. Такі дії працівників поліції з ініціювання провадження призвели до несправедливості провадження вцілому. Крім того зазначає, що органом поліції матеріали були передані на розгляд суду не через систему «Електронний суд», а у паперовому вигляді.

ОСОБА_1 також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує про те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 11 грудня 2024 року, а тому, кінцевий строк оскарження постанови закінчується 21 грудня 2024 року.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, перевіривши доводи ОСОБА_1 , в частині поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року, апеляційний суд, вважає їх необґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що 04 грудня 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва винесено оскаржувану постанову. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови, з врахуванням вихідних, було 16 грудня 2024 року. При цьому, апеляційна скарга подана 19 грудня 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаним про розгляд справи місцевим судом, приймав участь в судовому засіданні, надавав суду пояснення по суті справи, а, отже, знав про винесення оскаржуваної постанови 04 грудня 2024 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 вказує, що судом йому вручено копію оскаржуваної постанови лише 11 грудня 2024 року, а кінцевим строком на її оскарження є 21 грудня 2024 року.

При цьому, ОСОБА_1 не звернув уваги, що ст. 294 КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з днем винесення постанови, а не з днем вручення її копії.

У даному випадку ОСОБА_1 , приймаючи участь в судовому засіданні місцевого суду, будучи обізнаним з результатом розгляду справи, не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений строк.

Доводи ОСОБА_1 в частині отримання ним постанови суду лише 11 грудня 2024 року, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску визначеного законом строку на апеляційне оскарження.

Так, оскаржувана постанова отримана ОСОБА_1 11 грудня 2024 року про свідчить власноручна розписка останнього. (а.с. 15).

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_2 до 11 грудня 2024 року намагався оскаржити постанову, але в нього були об`єктивні труднощі, що перешкодили йому це зробити.

З 04 грудня 2024 року до 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 до суду з заявою про отримання оскаржуваної постанови не звертався і суд йому не відмовляв у її видачі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду не поважними, а, відтак, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику у відповідності до приписів ч. 2 ст. 294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києвавід 04 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києвавід 04 грудня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв