Справа № 729/2062/24
3/729/74/25 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 р. Суддя Бобровицького районного суду Демченко Л.М., за участю секретаря Романченко С.С., розглянувши в приміщенні Бобровицького райсуду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 (м.Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

09.12.2024 о 19 год. 00 хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності вчинив домашнє насильство фізичного характеру, а саме умисно штовхнув та давав ляпаси своїй дочці ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю та своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 22.01.2025 та 28.01.2025 надав письмові пояснення по суті справи. В поясненнях зазначає, що 09.12.2025 близько 18 години його дочка, ОСОБА_2 , повернулася з роботи та пішла відпочивати до своєї кімнати. Через двері він запитав чи буде вона розпалювати котел, на що вона відповіла, що цього робити не буде, так як втомилась. Він почав сам розпалювати котел, в цей час з кімнати виходить дочка та починає його ображати, погрожувати фізичною розправою. Після цього він пішов до своєї спальні. Через 5-7 хвилин вона зайшла до кімнати і знову почала його ображати, він її відтіснив до дверей та закрив двері спальні. Приїхавши на виклик, працівники поліції склали на нього протокол за ч.2 ст.173-2 КУпАП, з якими він не згоден, так як працівники поліції примусили його підписати протокол.

Частина перша статті 173-2 КУпАП (в редакції чинній станом на день вчинення правопорушення 09.12.2024) передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство, відповідно до п.17 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону, як форма домашнього насильства, включає в себе ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема умисне вчинення діянь фізичного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 або ч.2 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №049847 від 09.12.2024, ОСОБА_1 09 грудня 2024 о 19 год. 00 хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності вчинив домашнє насильство фізичного характеру, а саме умисно штовхнув та давав ляпаси своїй дочці ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю та своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.1).

Отже, протокол про адмінправопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.12.2024; довідкою про результати перевірки інформації від 09.12.2024; заявою потерпілої ОСОБА_2 , рапортом, постановою Бобровицького районного суду від 21.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , в яких вона зазначає, що батько її штовхнув, після чого вона впала і відчула біль; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що виражався відносно своєї доньки нецензурною лайкою, а потім штовхнув її.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, усі вищевказані докази у своїй сукупності в повній мірі узгоджуються між собою.

Твердження ОСОБА_1 , викладені в письмових поясненнях від 22.01.2025 та 28.01.2025 про те, що він не вчиняв дій, вказаних у протоколі, також спростовуються письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 09.12.2024, в яких він вказує ,що він штовхнув свою дочку, яка впала на підлогу, при цьому виражався нецензурною лайкою.

Суд враховує те, що письмові пояснення, надані ОСОБА_1 09.12.2024 є правдивими, так як узгоджуються з матеріалами справи ,а також надані безпосередньо після вчинення правопорушення ,підписані особисто його підписом з зазначенням «з моїх слів записано вірно».

Слід зазначити, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких даних не містять.

До пояснень, надісланих суду 22.01.2025 та 28.01.2025 суд віноситься критично, вважаючи, що дані пояснення надані ОСОБА_1 з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість особи, яка склала протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 у результатах розгляду справи або притягненні останнього до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, з метою запобігання правопорушенням, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосуванню до нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 605 грн 60 коп

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 173-2, 283-285 КУпАП, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений особою, щодо якої він застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі несплати штрафу у встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко