ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3036/24
Провадження №3/477/118/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною другою статті 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

09 грудня 2024 року до суду надійшла справа № 477/3036/24, провадження № 3/477/1767/24, справа № 477/3037/24, провадження № 3/477/1768/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП. Враховуючи, що вказані матеріали підлягають розгляду Жовтневим районним судом Миколаївської області, суд вважає необхідним об`єднати вказані матеріали в одне провадження та присвоїти єдиний номер справи № 477/3036/24.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим повідомленням за адресою місця проживання, зазначену нею при складанні протоколу.

Крім того, відповідна інформація була розміщена на сайті Жовтневого районного суду Миколаївської області у вкладці «Громадянам», в розділі «Список справ призначених до розгляду».

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене положеннями статті 184 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 обізнана, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому передано на розгляд до суду, однак, про стан судового провадження не цікавиться. В судове засідання не з`явилася, будь-яких письмових пояснень або заперечень не надала.

Зважаючи на викладені обставини, суд відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність, за дії, передбачені ч.1 ст. 184 КУпАП, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч.1ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно положень ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2024 року серії ВАД № 606608 вбачається, що 12.11.2024 року о 15:15 год. за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ч.2 ст. 8, ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» щодо забезпечення належних умов життя відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не забезпечила дитині безпечних умов перебування за місцем мешкання та штучно створила незадовільні побутові умови, внаслідок чого в будинку антисанітарні умови проживання, дитина недоглянута, брудна, розкидані брудні речі, пліснява на стелях, стійкий неприємний запах, занедбана кухня, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2024 року серії ВАД № 606804 вбачається, що 21.11.2024 року о 14:00 год. за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 не належним чином виконувала батьківськи обов`язки, передбачені ч.2 ст. 8, ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» щодо забезпечення належних умов життя відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не забезпечила дитині безпечних умов проживання та штучно створила не задовільні побутові умови, внаслідок чого в будинку антисанітарні умови, дитина брудна та недоглянута, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП, крім протоколів про адміністративні правопорушення підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.11.2024 року та від 21.11.2024 року в яких вона зазначає, що з правопорушенням згодна, зобов`язується поліпшити умови проживання.

- фотознімками, з яких вбачаються антисанітарні умови проживання дитини: розкидані речі, безлад;

- рапортами поліції від 12.11.2024 року та 21.11.2024 року, згідно яких в ході відпрацювання за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено антисанітарні умови проживання, не придатні для перебування дітей;

- постановами судді Жовтневого районного суду від 08 квітня 2024 року та 12 серпня 2024 року, якими ОСОБА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 184 КУпАП України.

Враховуючи викладені обставини та досліджені докази вважаю, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, правопорушення вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП у виді накладення штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 184, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Штраф перераховувати на розрахунковий рахунок:UA0014230, отримувач коштів Миколаїв.ГУК/Миколаївськ.р-н/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації і доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя А. А. Саукова