ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/297/25 Справа № 243/9514/24 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю адвоката Доброреза В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника Доброреза В.В. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнення судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

06 листопада 2024 року о 23 годині 51 хвилин, в Донецькій області у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, по вулиці Курчатова біля будинку № 1, було зупинено транспортний засіб Bajaj Donimar 400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

Не погодився з рішенням суду першої інстанції захисника Доброрез В.В. та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2024 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 відмовлено у праві на захист, оскільки захисником до суду завчасно подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, однак суд першої інстанції не долучив до підсистеми «Електронний суд» відеозапис з мобільного телефону Samsung Galaxy A735F, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того захисником за день до початку розгляду справи до суду через підсистему «Електронний суд» було подано клопотання та заяви, які залишились поза увагою суду.

Наголошує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, на даний час перебуває на лінії бойового зіткнення, де фактично відсутній зв`язок. Отже судом під час розгляду справи позбавлено доступу до правосуддя, оскільки ОСОБА_1 та його захисник не мали можливості належним чином підготуватися до судового розгляду справи.

Зазначає, що відеозапис долучений до матеріалів справи не є належним та допустимим доказом, оскільки відеозапис не містить безперервності ведення відео зйомки.

Вказує, що в матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної камери, також працівниками поліції не долучено документ, який підтверджує, що відеокамера відноситься до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у в чиненні адміністративного правопорушення, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи не підтверджують існування обставин викладених в протоколі.

Наголошує, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, фіксації події, фрагменти якої відображені на диску із відео файлом, не дають уявлення про загальну картину обставин справи від початку до моменту складання протоколу.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції сторін в суді:

В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Захисник Доброрез В.В. який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 який належним чином повідомлений про день, місце та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката Доброреза В.В. який діє в інтересах, особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до ч.7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Нормами діючого КУпАП не врегульовано порядок проведення судового засідання в режимі відео конференції у справах про адміністративне правопорушення .

За таких обставин у разі відсутності закону, який регулює відповідні правовідносини, суд може застосувати закон, що регулює подібні правовідносини. В даному випадку можливе застосування аналогії закону за ст. 336 КПК України, яка регулює проведення судового засідання у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення 11 грудня 2024 року адвокатом Доброрезом В.В. було подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Але судом першої інстанції дане клопотання було проігноровано, що призвело до порушення прав та свобод учасників справи, порушення приписів чинного законодавства та не надано захиснику можливості участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що є порушенням доступу до правосуддя та є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, кожний обвинувачений має щонайменше права мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

В матеріалах справи, відсутні будь які підтвердження того, що суд першої інстанції намагався забезпечити можливість захиснику брати участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Отже суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення із постановленням нового.

Відповідно довимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р., огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, суд апеляційної інстанції встановив, що 06 листопада 2024 року о 23 годині 51 хвилин, в Донецькій області у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, по вулиці Курчатова біля будинку № 1, було зупинено транспортний засіб Bajaj Donimar 400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 982857 від 07 листопада 2024 року та диском з відеозаписом; рапортом працівника поліції від 07 листопад 2024 року з якого вбачається, що 06 листопада 2024 року о 23 годині 51 хвилин, в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Курчатова біля будинку № 1, було зупинено транспортний засіб Bajaj Donimar 400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці, від керування транспортного засобу водія відсторонено, транспортний засіб припарковано без порушень ПДР, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Твердження адвоката Доброреза В.В. щодо того, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції не є безперервним. тому його можна вважати неналежним та недопустимим доказом, жодним чином не спростовує доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються саме сукупністю доказів. При цьому, на відеозаписі з місця події зафіксовано необхідні складові об`єктивної сторони правопорушення, а саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

У апеляційного суду не викликає сумніву дійсність даних, які зафіксовані на відеозаписі поліцейського, оскільки вони є логічними та послідовними, узгоджуються між собою та іншими доказами у справі.

На відеозаписі зафіксовано, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 підтверджує той факт, що керував транспортним засобом, після чого працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відносно останнього буде складено адміністративний матеріал. Тому позиція сторони захисту, щодо відсутності доказів керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає способом захисту задля спроби уникнення від адміністративної відповідальності.

Твердження захисника про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 є слушним. Натомість, суд апеляційної інстанції при розгляді справи та вирішенні питання про наявність або відсутність вини ОСОБА_1 взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи у своїй сукупності.

Доводи апеляційної скарги, що на диску із відеозаписом відсутній цифровий підпис особи, яка є його автором, відсутній оригінал відеозапису, та не містить відомостей про пристрій, за допомогою якого його виготовлено, а тому відеозапис, долучений до матеріалів справи є неналежним доказом, також є неспроможними, оскільки вимоги КУпАП не передбачають накладення цифрового підпису особи, яка є його автором на відеозапис, який створено за допомогою нагрудної бодікамери працівника поліції. Відповідно до ст. 266 КУпАП вимагається лише наявність такого відеозапису.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, суд апеляційної інстанції вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Доброреза В.В задовольнити частково.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати..

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605,60 гривень .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя