Справа № 761/3859/25
Провадження № 3/761/1487/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря судового засідання Степанюк К.М., особи, яка притягається до адміністративної діяльності, ОСОБА_1 , її захисника Косенко Н.Ю., представника потерпілого - адвоката Чухраєвої Н.С., розглянувши справу щодо

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, яка зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2025 гр. ОСОБА_1 02.11.2024, приблизно о 08.00 год., неналежним чином виконала свої батьківські обов`язки щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , оскільки останній самовільно залишив місце мешкання, у подальшому ОСОБА_1 не здійснювала контроль за навчанням сина.

На думку особи, яка склала протокол, вказаним діями гр. ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 своєї вини не визнала, зазначивши, що син ОСОБА_2 без нагляду не перебував, 02.11.2024, о 07.00 ранку викликав за допомогою мобільного додатку таксі, що є нормальною практикою для їх родини, та поїхав до баби та діда (батьків ОСОБА_1 ) за адресою - АДРЕСА_1 , де періодично мешкає. Про свій вчинок повідомив, залишивши ОСОБА_1 записку, оскільки остання спала.

Також ОСОБА_1 просила врахувати, що підставою складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення стала заява її колишнього чоловіка, батька дитини - ОСОБА_3 , з яким вона розлучена, однак між колишнім подружжям на теперішній час триває судовий спір щодо сплати батьком заборгованості з аліментів, тому наполягала, що звернення ОСОБА_3 до органу поліції із заявою про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративних правопорушень є засобом впливу та маніпуляції з боку ОСОБА_3 .

Захисник Косенко Н.Ю. просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях її підзахисної складу інкримінованого адміністративного проступку, оскільки батьківські обов`язки щодо піклування, виховання, утримання малолітнього сина ОСОБА_2 виконує у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Чухраєва Н.С. просила накласти на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення, наполягаючи, що остання систематично не виконує батьківські обов`язки, через що малолітній син ОСОБА_2 свідомо залишив місце мешкання та не виявляє бажання надалі жити з матір`ю, оскільки остання агресивно до нього ставиться, не забезпечує контроль за його навчанням, тому на теперішній час перебуває з батьком.

Суддя, заслухавши пояснення особи, на яку складений протокол, її захисника, представника ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 16.01.2025 серії ВАД № 622762, заяву ОСОБА_3 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, інші, долучені учасниками справи документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом оцінки судом доказів, якими у силу ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

До таких доказів закон відносить пояснення свідків, висновки експертів, показання технічних приладів та засобів тощо.

Зазначені положення закону передбачають, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, піддає відповідній правовій оцінці докази, які містяться у матеріалах справи. Дослідження та врахування саме цих доказів має привести до обґрунтованого висновку про винуватість особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 вчинила адміністративний проступок за ч.1 ст. 184 КУпАП, тобто не виконала батьківські обов`язки щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , що мало наслідком залишення останнім 02.11.2024 місця мешкання.

У той же час, у силу статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, тощо; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї ; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини ; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, наданими суду матеріалами має бути доведено, що вчинок малолітнього ОСОБА_2 є внаслідком свідомого та умисного невиконання гр. ОСОБА_1 перелічених вище батьківських обов`язків.

Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які відображені у справах «Гурепка проти України» та «Корнєв і Карпенко проти України» адміністративне правопорушення у сфері громадської безпеки вважається по суті кримінальним.

У зв`язку з цим розгляд таких справ вимагає забезпечення всіх гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права на справедливість судового розгляду публічність розгляду справ.

У справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення недопустимо уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

З наведеного витікає, що суд уповноважений досліджувати виключно матеріали, які надані йому відповідним органом, тобто протокол та долучені до нього документи, на підставі чого має дійти висновку про наявність або відсутність у діях особи зазначеного у протоколі правопорушення.

З наданих суду матеріалів вбачається, що працівниками поліції 16.01.2025 на підставі заяви ОСОБА_3 від 15.11.2024 складений протокол за фактом невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо виховання їх малолітнього сина ОСОБА_2 , оскільки останній 02.11.2024 самовільно залишив місце мешкання.

Водночас, з наданих гр. ОСОБА_1 пояснень, які підтверджуються матеріалами справи, зокрема, обставинами, викладеними у заяві ОСОБА_3 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, 02.11.2024, приблизно о 07.00 год. малолітній ОСОБА_2 , викликавши таксі за допомогою мобільного додатку, поїхав за адресою мешкання своїх баби та діда, залишивши матері ОСОБА_1 записку про його місце знаходження.

Суд бере до уваги, що матеріали справи не містять об`єктивних відомостей, які б свідчили про невиконання ОСОБА_1 покладених на неї ст. 150 СК обов`язків, наслідком чого було би залишення малолітнім ОСОБА_2 місця мешкання.

Таким чином, до протоколу не долучені докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 перебуває без батьківського піклування та належних умов життя, тобто були б підставою для висновку про неналежне виконання гр. ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо малолітнього сина.

Враховуючи наведене, пояснення гр. ОСОБА_1 , які матеріалами справи не спростовані, суддя дійшов висновку про недоведеність у діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного проступку за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У силу ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.9, 184, 247, 278, 280, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч