ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу адвоката Гусакової О.Б., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

за участю:

адвоката Гусакової О.Б.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 182917 від 27 листопада 2024 року, водій ОСОБА_1 27 листопада 2024 року о 02 годині 25 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Архітектора Олега Петрова, буд. 14, керував транспортним засобом Opel Vivaro з д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним типом транспортного засобу. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Постановою серії ЕНА № 3322181 від 23 жовтня 2024 року, громадянин ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Тож, дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Гусакова О.Б. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення адвокат зазначив, що первинна апеляційна скарга була подана 27.12.24р., в термін, передбачений ст. 294 КУпАП. Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.01.25р. апеляційну скаргу було повернуто з причини відсутності у представника повноважень у достатньому обсязі. Зокрема, не було долучено договір чи його витяг, згідно якого надається правова допомога у справі. При цьому у вказаній Постанові суду було зазначено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права адвоката на повторне звернення до суду у разі усунення усунення обставин, що стали підставою для її повернення. Просив визнати причини пропуску строку поважними.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, та підлягає скасуванню.

Адвокат зазначила, що фабула обвинувачення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕГІР1 № 182917 від 27.11.24р., на яку суд посилається як на доказ, викладена наступним чином: «Водій ОСОБА_1 керував авто... не маючи на це право, так як не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року».

Проте, судом першої інстанції не взято до уваги, що вказана постанова взагалі не містить даних щодо дати/ серії/ номери постанови та відповідної статті КУпАП, якою було притягнуто ОСОБА_2 до відповідальності. Таким чином, постанова від 27.11.24р не містить фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення протягом року повторно.

При кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, суд посилається на долучену в матеріали справи витяг з бази даних МВС ІПНП «АРМОР», в якому відображається постанова серії ЕНА № 3322181 від 23.10.24р., у якій зазначено про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Натомість, наявний в матеріалах справи витяг з бази даних МВС ІПНП «АРМОР», відповідно до якого вищевказаною постановою від 23.10.24 р. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки останній належним чином не завірений.

Крім того, з вказаного витягу не можливо встановити, чи набрала вказана постанова від 23.10.24р. законної сили та чи не було її оскаржено у встановленому законом порядку.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, повторно.

Більш того, судом було залишено поза увагою відсутність в матеріалах справи саме доказів керування ОСОБА_1 автомобілем OPEL Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , адже у протоколі серії НОМЕР_2 від 27.11.24р. не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис події 27.11.22р.

Однак, судом не зазначено, на підставі яких фактичних даних про особу, це було здійснено. Так, ОСОБА_3 є багатодітним батьком, на утриманні якого перебуває троє дітей, і є єдиною особою, яка забезпечує сім`ю.

До суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду. Захисник Гусакова О.б. вважала за можливе розглядати справу без участі свого підзахисного, що, на переконання апеляційного суду, відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи апелянта слушними. Так, матеріалами справи встановлено, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 та його захисника, копія постанови на його адресу не направлялась. Тому, на думку апеляційного суду, наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2024 серії ЕПР1 №182917; рапорт співробітника поліції від 27.11.2024 року; копію постанови серії ЕНА№3322181 від 23.10.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №182917, водій ОСОБА_1 27 листопада 2024 року о 02 годині 25 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Архітектора Олега Петрова, буд. 14, керував транспортним засобом Opel Vivaro з д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним типом транспортного засобу. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Постановою серії ЕНА № 3322181 від 23 жовтня 2024 року, громадянин ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Тож, дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

До протоколу додаються: рапорт поліцейського.

У графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено надам у суді.

Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також ОСОБА_1 булі роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис (а.с.1).

Згідно рапорту інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП Аксініна Ю. Від 27.11.2024, під час патрулювання у складі автопатруля Легіон-351, сумісно з командиром роти 3 батальйону 3 УПП у Дніпропетровській області капітаном поліції Мусатовим Ю. за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Чернишевського, 14, згідно п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ Про Національну Поліцію, а саме за порушення комендантської години о 02 год 25 хвилин було зупинено автомобіль Opel Vivaro з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час перевірки особи через ІПНП Армор було встановлено, та перевірено, що водій не має права керувати авто так, як його посвідчення водія здано на зберігання, а водій його не встановив. За порушення п. 2.1 а ПДР, на ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як водій притягався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Авто передано водію, який має право на керування транспортним засобом ОСОБА_4 . Подію зафіксовано на бодікамеру 475895, 470229.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3322181 від 23.10.2024, на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом (а.с.3).

Відповідно до копії екзаменаційної картки водія, 17.12.2014 ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В» (а.с.4).

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вимогами ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП.

Аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобам, тобто не має відповідної категорії, що вчинено на протязі року повторно, при обставинах встановлених постановою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетвроська від 17 грудня 2024 року, чим він порушив вимоги п.2.1 а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У свою чергу в поданій апеляційній скарзі захисником не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_5 не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані матеріалами справи. При цьому апеляційний суд враховує дані рапорту працівника поліції, де серед іншого зазначено про те, що при несенні чергування поліцейськими було зупинено автомобіль Opel Vivaro з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно протоколу серії ЕПР1 №182917, водій ОСОБА_1 27 листопада 2024 року о 02 годині 25 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Архітектора Олега Петрова, буд. 14, керував транспортним засобом Opel Vivaro з д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним типом транспортного засобу. Цей протокол підписано ОСОБА_1 , жодних зауважень, зокрема і з приводу того, що він не керував транспортним засобом, як на це вказує захисник в апеляційній скарзі, заявлено не було.

Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та про необхідність закриття провадження у справі, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції протиправно та необґрунтовано зупинили водія ОСОБА_1 , апеляційний суд відкидає, як неспроможні. При цьому апеляційний суд враховує дані рапорту працівника поліції, де серед іншого зазначено, що 27.11.2024 під час патрулювання у складі автопатруля Легіон-351, за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Чернишевського, 14, згідно п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ Про Національну Поліцію, а саме за порушення комендантської години о 02 год 25 хвилин було зупинено автомобіль Opel Vivaro з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що витяг з бази даних НП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП не є належним доказом, оскільки з нього не можливо встановити чи набрала постанова законної сили та чи не було її оскаржено також є необґрунтованими.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3322181 від 23.10.2024, вона роздрукована працівниками поліції з бази даний Армор, засвідчена підписом працівника поліції та печаткою УПП в Дніпропетровській області (а.с.3). Тому підстави для сумніву у тому, що долучена копія постанови є належним та допустимим доказом, а також про те, що долучення процесуального документу відбулось з порушенням вимог закону відсутні.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Гусакової Оксани Борисівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року, - задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Гусакової Оксани Борисівни, в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року,, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко