Номер провадження: 33/813/530/25
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначено, що постанову суду ним оскаржено 30.12.2024 року в апеляційному порядку, однак постановою Одеського апеляційного суду від 10.01.2025 року апеляційна скарга повернута йому через формальний пропуск строку на апеляційне оскарження і відсутність у апеляційній скарзі клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду першої інстанції. Крім того, апелянт просить звернути увагу на те, що текст оскаржуваної постанови виготовлено лише 20.12.2024 року та вручено йому 23.12.2024 року. Таким чином, на думку апелянта, первісну апеляційну скаргу ним було подано упродовж десяти днів з моменту виготовлення судового рішення та семи днів з моменту отримання повного тексту цього судового рішення. На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток Viber.

ОСОБА_1 було надіслано смс повідомлення, оскільки останній подав заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення, заява підписана особисто ОСОБА_1 (а.с. 7).

Апеляційний суд враховує, що учасники самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1статті 17 Закону статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був особисто присутнім у судовому засіданні 17 грудня 2024 року під час розгляду даної справи Малиновським районним судом міста Одеси, а отже безумовно був обізнаним про результати прийнятого судом рішення.

Згідно протоколу судового засідання від 17.12.2024, після судового розгляду суддя видалився в нарадчу кімнату, а повернувшись, проголосив вступну та резолютивну частину постанови, роз`яснив зміст, строк та порядок оскарження до Волинського апеляційного суду.

Відповідно вступної та резолютивної частини постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року, повний текст постанови буде складено 20 грудня 2024 року.

Останнім днем, оскарження постанови є 27.12.2024 року.

Відповідно розписки, ОСОБА_1 копію постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року отримав 23.12.2024 року.

З первинною апеляційною скаргою, яка датована 27.12.2024 року, а потім виправлена дата на 30.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся 30.12.2024 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Малиновського районного суду за № 76528.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.01.2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 повернута особі, яка її подала, оскільки вона подана після закінчення строку, що визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП, клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду в апеляційній скарзі відсутнє.

Вдруге, з апеляційною скаргою в якій міститься клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 звернувся 17.01.2025 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Малиновського районного суду за № 3282.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що поновлення процесуального строку без наявних на то правових підстав порушує принцип юридичної визначеності.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Посилання ОСОБА_1 на час отримання копії постанови судді є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП строк оскарження постанови починається з дня винесення постанови, а не з моменту отримання її копії.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вживав заходи, спрямовані на отримання копії судового рішення, або мав перешкоди в його отриманні аж до 23.12.2024 року. Не додано таких доказів і до апеляційної скарги і не надано під час апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 будучі обізнаним про результат розгляду справи, оскільки був присутній при розгляді та надавав у судовому засіданні пояснення стосовно адміністративного правопорушення, мав вжити заходів з реалізації права на апеляційне оскарження в межах строків, встановлених законом.

Однак, таких дій не вчинив, а наведені у клопотанні причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у визначений законом строк, не встановлено таких і апеляційним судом, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що у клопотанні не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та враховуючи, що апеляційну скаргу, подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення і апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2024 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов