ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/457/25 Справа № 211/7068/24 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сергієнка Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.01.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 08 жовтня 2024 року, о 10-40 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вул. Дніпровське шосе поблизу буд. 90, проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не відреагував на її зміну, виконуючи маневр перестроювання, не переконався у безпечності своїх дій, не дав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо у попутному напрямку в крайній лівій смузі, на яку перестроювався автомобіль Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зіткнення автомобіль ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_2 , по інерції виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на споруду габіон. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та споруда габіон отримала механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На зазначену постанову адвокат Сергієнко Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що в справі необхідно призначити судову автотехнічну експертизу для підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 , крім того розгляд справи відбувся з порушеннями його прав. Просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Від захисника Сергієнка Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій він просить розглянути його апеляційну скаргу за його відсутності, підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Від представника потерпілого адвоката Зайцева О.В. надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказує, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 та його адвокат мали можливість користуватись всіма процесуальними правами під час розгляду справи судом першої інстанції. Суд першої інстанції провів розгляд даної справи повно та об`єктивно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 допустив порушення ПДР. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ААД № 739442 (а.с. 1);

- доповідною запискою за результатами розгляду пригоди за участю водія ОСОБА_3 та водія ОСОБА_4 (а.с. 3);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 5-8);

- поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 11);

- рапортом поліцейського Є. Рибальченка (а.с. 14);

- фототаблицею з місця ДТП (а.с. 15);

- відеозаписом з процедурою складання матеріалів про адміністративне правопорушення (а.с. 16);

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 17).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Посилання сторони захисту щодо непроведення експертного дослідження причин та умов настання ДТП є безпідставними, адже з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що подія ДТП настала саме з причин недотримання ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Посилання апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції порушено право сторони захисту бути присутнім в судовому засіданні є необґрунтованими з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції призначався судовий розгляд 13.11.2024 року, 29.11.2024 року, 20.12.2024 року, 27.12.2024 року та 07.01.2025 року. Тобто судом вживались об`єктивні заходи для забезпечення явки ОСОБА_1 та його захисника для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вжиті судом заходи є об`єктивно вичерпно-достатніми для забезпечення права на доступ до суду, а тому вказані доводи сторони захисту безпідставні.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 гривень.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Сергієнка Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.01.2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова