Справа № 276/234/25
Провадження по справі № 3/276/155/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року с-ще Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., з участю:

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2025 року о 14 год. 42 хв. в с. Катеринівка по вул. Дружба, 10 В гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Зубр, без державного номерного знака, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2,5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав та пояснив, що в той день його зупинили працівники поліції, так як на т.з. не було номерних знаків та не було бризговиків. Далі інспектор, начебто, виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, і запропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. На що він відповів, що алкоголь вживав напередодні, а почервоніння очей пояснив тим, що був дуже втомлений і нещодавно прокинувся після сну та одразу сів за кермо т.з. Відмовився від проходження огляду на місці за порадою працівника поліції, більш того, він розгубився, оскільки до вказаного випадку його не зупиняли поліцейські. Від проведення огляду в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, так як йому це не пропонували. Також зазначив, що поліцейським не було зафіксовано всю розмову на відеореєстратор. Разом з цим, дії працівників поліції у встановленому законом порядку не оскаржував.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суть адміністративного правопорушення, полягає, зокрема, в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі наступними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229975 від 25.01.2025 року, в якому зафіксовано суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зміст протоколу відповідає вимогам, визначеним КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності та згідно якого огляд з використанням спеціальних технічних засобів не проводився;

- направленням в заклад охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, за змістом якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності та згідно якого огляд з не проводився.

- відеозаписом події від 25.01.2025 року, із якого встановлено, що поліцейський після зупинки за порушення ПДР транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , повідомив останньому про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, після чого запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера або в закладі охорони здоров`я, однак, ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після цього, поліцейським складено адміністративні матеріали та оголошено їх зміст ОСОБА_1 у свою чергу, останній не заперечував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових пояснень не надав.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 щодо дій поліцейського по виявленню у нього ознак алкогольного сп`яніння та фіксації відмови водія транспортного засобу від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я за допомогою технічного засобу, відеозаписузі службової нагрудної відеокамери («бодікамери»), так як дії працівників поліції, в цілому, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів про них».

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена матеріалами справи, а доводи ОСОБА_1 не спростовують встановлені судом обставини справи щодо його винуватості.

Пояснення ОСОБА_1 в яких він заперечує свою винуватість, а також наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, суд розцінює як намагання уникнути покарання за вчинене правопорушення.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення у ТСЦ.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв з позбавленням права керування транспортними засобами і на інших осіб - накладення штрафу. Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підлягає адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Адміністративне стягнення судом накладається відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП та положень ст. 33 КУпАП, якою передбачено неврахування особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність у випадку накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, суддя приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. 7, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адімінстративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 12.02.2025

Суддя А.М. Збаражський