КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/9023/24

05 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кобилянського Михайла Вікторовича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: IBAN 0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Оболон.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026006, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 15 листопада 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Кобилянський Михайло Вікторович подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати. Справу № 756/9023/24 закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 рокупостановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд не приділив належної уваги тому, що підставою для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стансп`яніння стала його відмова виконати вимогу поліцейського зібрати слину на кінчику язика та плюнути на землю. Інші ознакиалкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі та на які посилається судв оскаржуваній постанові у ОСОБА_1 були відсутні, їх наявність не підтверджується матеріалами справи.

Більше того, суд не звернув уваги на те, що поведінка ОСОБА_1 була реакцією на дії поліцейських, які фактично проводили як особистий обшук Земляного, так і обшук його транспортного засобу. За результатами обшуків поліцейськими не було знайдено жодних заборонених або підозрілих предметів.

Також суд не надав належної уваги тому, що працівники патрульної поліції неодноразово та систематично зупиняють ОСОБА_1 за, начебто, керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що зупинки ОСОБА_1 відбуваються регулярно, що вказує на певну упередженість дій представників патрульної поліції.При цьому суд не розглянув належним чином ці випадки, зокрема ті, що не обмежуються конкретними інцидентами, але мають ознаки повторюваності. Відсутність детального аналізу та врахування цього аспекту ставить під сумнів об`єктивність судового розгляду.

Окрім того зазначає, що як вбачається зі змісту наданого працівниками патрульної поліції відеозапису, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановлений законом спосіб, а лише повідомив про те, що не вважає, що на це є підстави, оскільки у нього не вбачається жодних ознак наркотичного сп`яніння. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства України, працівниками патрульної поліції не роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а необгрунтовано складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із чим вважає, що відмова водія від проходження огляду у не встановленому законом порядку, не утворює складу адміністративного правопорушення.

Зазначає й про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази затримання працівниками поліції транспортного засобу та відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем.

Вказує на те, що з матеріалів адміністративної справи вбачається, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАІІ, в порушення вимог ст. ст. 265-2 та 266 КУпАП не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу, не відсторонили його від керування цим транспортним засобом, чим поставили під сумнів обґрунтованість підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Така послідовність дій працівників поліції, які не виконали весь комплекс заходів, які вони зобов`язані вжити щодо водія, який має ознаки наркотичного сп`яніння, вказує на не дотримання останніми вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. п. 1, 12 р. 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, вважає, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення за умови, коли вимога про проходження медичного огляду була безпідставною, а дії працівників поліції не в повній мірі відповідали вимогам закону.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Бабич Володимир Анатолійович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлений, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Бабича В.А., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що надаючи оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявнепорушення п.2.5 Правил дорожнього руху, яке були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 863897, складеного ком. взводу №1, роти №2, батальйону №4, полку №1 УПП у м.Києві старшим лейтенантом поліції Шестаком А.В. , 27 червня 2024 року о 17 год. 40 хв. в м.Києві по вул. Героїв Дніпра, 32 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкірного покриву обличчя; звужені зіниці очей котрі не реагують на світло. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій пройти відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

27 червня 2024 року інспектором поліції Горовим В.С. було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» в якому зазначено, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкірного покриву обличчя; звужені зіниці очей котрі не реагують на світло.

Огляд ОСОБА_1 за вказаним направлення лікарем КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» проведено не було у зв'язку з його відмовою від проходження такого огляду.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2490146 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda3», державний номерний знак НОМЕР_1 , 27 червня 2024 року о 17 год. 40 хв. в м.Києві, по вул. Г. Дніпра, під час руху транспортним засобом користувався засобом зв'язку, тримаючи його в руці, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Із долученого до справи в якості доказу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що під час того, як до водія наближався працівник поліції, водій казав, що він на світлофорі стояв, та писав повідомлення у телефоні ( зафіксований час на відео 17:44:52).

Працівник поліції провів поверхневу перевірку особи та транспортного засобу (зафіксовано час на відео 17:46:48).

Працівник поліції повідомив, що у водія неприродна блідість обличчя, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, що є ознаками наркотичного сп'яніння ( зафіксований час на відео 17:50:09).

Також поліцейський повідомив водія ОСОБА_1 , що зупинка транспортного засобу відбулася через порушення ним Правил дорожнього руху, а саме: водій користувався телефоном та не користувався ременем безпеки і під час спілкування були виявленні ознаки наркотичного сп'яніння ( зафіксований час на відео 17:53:41).

Працівник поліції вдруге повідомив, що зупинка транспортного засобу відбулася через порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме: водій користувався телефоном та не користувався ременем безпеки ( зафіксовано час на відео 18:10:10).

З відео також вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що під час спілкування з ним у нього були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння: не природно бліде обличчя, виражене тремтіння пальців рук ( зафіксовано час на відео 18:11:30) В подальшому працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння у лікаря нарколога, на що водій відповів, що не бачить для цього підстав ( зафіксовано час на відео18 :11:58).

Після цього поліцейським повідомив водія ОСОБА_1 про те, що він порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та вилучено посвідчення водія.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не приділив належної уваги тому, що підставою для направлення ОСОБА_1 для на стан сп`яніння стала його відмова виконати вимогу поліцейського зібрати слину на кінчику язика та плюнути на землю, а інші ознаки, на які посилається суд, були відсутні, доказів їх наявності матеріали справи не містять, суд апедяційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Так, за положеннями п.12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, працівник поліції повідомив водія ОСОБА_1 про наявність у нього неприродної блідості обличчя, почервоніння очей, вираженого тремтіння пальців рук, що є ознаками наркотичного сп'яніння (зафіксований час на відео 17:50:09).

Далі на відео поліцейський вдруге повідомив, що під час спілкування із водієм ним були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння: неприродно бліде обличчя, виражене тремтіння пальців рук (зафіксовано час на відео18 :11:30).

Вказані вище норми КУпАП , Інструкції та Порядку не передбачають збирання поліцейськими та надання до протоколу доказів наявності у водія ознак наркотичного сп'яніння. Це зовнішні ознаки, які поліцейський виявляє при спілкуванні та поверхневому огляді водія. Виявивши у процесі спілкування із водієм ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп'яніння поліцейський, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, запропонував йому пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога, на що останній відмовився. Факту своєї відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_1 не заперечував, пояснюючи свою відмову тим, що він вважав, що підстав для такого огляду немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної уваги тому, що працівники патрульної поліції неодноразово та систематично зупиняють ОСОБА_1 за нібито, керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, суд відхиляє, так як суд при розгляді справи перевіряє наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення саме у даній справі та досліджує докази, які стосуються складу адмінпорушення саме у даній справі. До відповідальності за вчинення відповідних дій повторно ОСОБА_1 не притягується, а тому дослідження обставин зупинки ОСОБА_1 поліцейськими за вчинення інших правопорушень не входить в предмет доказування у даній справі.

Посилання апелянта на те, що зі змісту наданого працівниками патрульної поліції відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановлений законом спосіб, а лише повідомляє про те, що не вважає, що на це є підстави, оскільки у нього відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє оскільки працівниками поліції під час спілкування із водієм ОСОБА_1 було виявлено у нього ознаки наркотичного сп'яніння, про що кілька разів було повідомлено водію. З огляду на виявлення таких ознак, працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога ( зафіксовано час на відео 18:11:58), на що останній відповів, що не бачить підстав, що у свою чергу працівниками поліції було підставно сприйнято, як ухилення від проходження вказаного огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, поліцейські, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАІІ, в порушення вимог ст. ст. 265-2 та 266 КУпАП не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу, не відсторонили його від керування цим транспортним засобом, правильності висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом порядку, не спростовують. Дії поліцейських щодо тимчасового затримання транспортного засобу та відсторонення водія від керування транспортним засобом здійснюються поліцейськими за наслідком вчинення вказаного адміністративного правопорушення з метою унеможливлення вчинення водієм іншого чи повторного правопорушення. З переглянутого відео та протоколу вбачається, що посвідчення водія у ОСОБА_1 було вилучене та йому було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. У випадку непогодження з діями поліцейськими щодо затримання (не затримання) його транспортного засобу після складання адмінпротоколу, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися з відповідною скаргою на такі дії поліцейських.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених на підставі наданих доказів обставин справи, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Кобилянського Михайла Вікторовича.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кобилянського Михайла Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: