Справа №534/2899/24
Провадження №3/534/807/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Морозова В.Ю., за участю секретаря судового засідання Хвіст Т.В., прокурора Карнаухова О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Матвієнка С.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює у ПрАТ «Полтавський ГЗК», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу №287 від 12 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Горішньоплавнівської міської ради восьмого скликання, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в· порушення вимог частини 1 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 01.04.2024), а саме лише о 11 год. 52 хв. 02.04.2024 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2023 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник з`явилися, надала пояснення, просили суд долучити до матеріалів справи відповідь Національного агентства з питань запобігання корупції щодо послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно ОСОБА_1 за запитуваний період.

Прокурор у судовому засіданні висловив позицію про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який є суб`єктом декларування, однак вчасно декларацію не подав. Просив суд долучити висновок у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 та накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку прокурора, відповідно до вимог ст.245 КУпАП повно, всебічно й об`єктивно з`ясувавши обставини справи за результатами аналізу й оцінки досліджених у судовому засіданні доказів, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч.1 ст.251КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до статті 1 Закону У країни «Про запобігання корупції» (далі-Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільноправову відповідальність.

Згідно статті 68 Конституції У країни кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до протоколу першого пленарного засідання першої сесії Горішньоплавнівської міської ради восьмого скликання від 12.11.2020 ОСОБА_1 набрав повноважень депутата Горішньоплавнівської міської ради восьмого скликання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як депутат місцевої ради, є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону У країни «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону У країни «Про запобігання корупції». Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом У країни «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на

виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Згідно листа Горішньоплавнівської міської ради від 17.10.2023 № 03-37/2658 депутатам Горішньоплавнівської міської ради восьмого скликання у тому числі ОСОБА_1 , доводились вимоги антикорупційного законодавства, зокрема, порядок і строки подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, а також про встановлену відповідальність за порушення суб`єктами декларування вимог фінансового контролю, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відомості про отримання листа від 17.10.2023 щодо відновлення декларування.

Окрім того, на електронну адресу депутатів Горішньоплавнівської міської ради восьмого скликання, було надіслано лист Горішньоплавнівської міської ради від 21.03.2024 № 03-37/705 з нагадування про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, відповідно до вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується скріншотами з електронної пошти.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи депутатом Горішньоплавнівської міської ради восьмого скликання, зобов`язаний був подати щорічну декларацію за 2023 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 01 квітня 2024 року.

Відповідно до списку декларацій, оприлюднених в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), ОСОБА_1 неодноразово подавав «щорічні» декларації, а саме за 2019-2022 роки, тобто останньому достовірно відомі зобов`язання та обмеження, встановлені Законом У країни «Про запобігання корупції», типи декларацій, правила користування Реєстром та електронним цифровим підписом.

Згідно до відомостей Реєстру НАЗК ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік о 11 год. 52 хв. 02.04.2024.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Кожний склад правопорушення обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність особи за вчинене нею діяння.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризував ВССУ в своєму листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу під яким ст.10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП судом має бути встановлено за наслідками розгляду справи, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, знала про обов`язок подати декларацію у певний строк, проте усвідомлено без наявності на те поважних причин вирішила її не подавати і умисно не подала таку декларацію.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_1 суд встановив, що останній не мав прямого умислу вичняти дане правопорушення.

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять жодних даних про наявність у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а також жодних доказів на підтвердження того, що його було проінформовано про необхідність подання декларації.

Той факт, що ОСОБА_1 подав декларацію 02.04.2024 року свідчить про відсутність з його боку умислу на несвоєчасне подання вказаної декларації.

Враховуючи усі обставини, викладені вище, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона (вина у формі умислу) адміністративного правопорушення та негативні наслідки таких дій, а отже, і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, також відсутній.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Складений протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Органом, яким складено протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення положень ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Отже, аналізуючи докази, зібрані під час розгляду справи та аналізуючи законодавство щодо запобігання корупції, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст. 172-6 КУпАП, керуючись ст.ст.247 КУпАП,-

у х в а л и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП- закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст постанови виготовлено 17.02.2025.