П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/56/25

12 лютого 2025 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О. О., за участі неповнолітнього ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

09 січня 2025 року о 14 годині 44 хвилин у с. Старуня по вулиці Заділля, неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ 21061", державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1А Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

В суді особа яка притягується до адміністративної відповідальності неповнолітній ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, визнав, не оспорював фактичні обставини справи. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Крім визнання вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні правопорушення доводиться матеріалами справи, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216603 від 09 січня 2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09 січня 2025 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законного представника, дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною вину неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, згідно п. 2.1 "а" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тобто, вимоги даного пункту ПДР передбачають у особи, яка керує транспортним засобом, по-перше - обов`язкову наявність відповідного права на таке керування, що отримано у встановленому законом порядку, а по друге обов`язкову наявність посвідчення, яке формально підтверджує наявність відповідного права на керування транспортним засобом.

За таких обставин, вважаю, що в діях неповнолітнього ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він, керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

Санкцією ч. 2 ст. 126 КУпАП, передбачено, що вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Станом на 09 січня 2025 року, ОСОБА_1 досяг 16 річного віку.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, враховую тяжкість вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою.

У статті 13 КУпАП визначено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосовано такий захід впливу як попередження.

Беручи до уваги обставини справи, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, вчинив адміністративне правопорушення у неповнолітньому віці - та за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до неповнолітнього ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, слід застосувати захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративним стягненням в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку.

Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не здійснюється.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.13, 24-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього захід впливу передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: