П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2025 Справа №607/561/25 Провадження №3/607/747/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистану, ФОП, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710593 від 03.01.2025, ОСОБА_2 03 січня 2025 року о 01 год. 19 хв. в м. Тернополі по вул. С. Будного, 22а, керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» прилад ARLM-0400 (повірка дійсна до 14.11.2025) та проведення такого огляду у КНП ТОМЦСНЗ ТОР, категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. визначення стану алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні, на суржику російської та української мов, пояснив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки в достатній мірі не володіє українською мовою та юридичними термінами, а в побуті розмовляє російською мовою, тому у ході спілкування із поліцейськими достеменно не розумів, про що говорять поліцейські. Крім цього, неодноразово вказував останнім, що не керував транспортним засобом та просив їх роз`яснити, що відбувається. Просив провадження у адміністративній справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

За ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що до адміністративної відповідальності можливо притягти особу лише у разі наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, далі (Порядок) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція).

Зокрема, відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану - запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 Розділу І Інструкції №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 Порядку №1103 із змінами та доповненнями, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 03.01.2025 о 01.19 год. в м. Тернополі по вул. С. Будного, 22а, керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» прилад ARLM-0400 (повірка дійсна до 14.11.2025) та проведення такого огляду у КНП ТОМЦСНЗ ТОР, категорично відмовився.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710593 від 03.01.2025, до матеріалів справи долучено:

-копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 1938 103 24, чинне до 14 листопада 2025 року;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2025;

-копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №721478 від 03.01.2025, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (п.2.1а ПДР України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400грн.;

-рапорт поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Білінського І. від 03.01.2025, згідно з яким 03.01.2025 о 01.19 год. в м. Тернополі по вул. С. Будного, 22а, було зупинено тз «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» та проведення такого огляду у КНП ТОМЦСНЗ ТОР, категорично відмовився;

-довідку УПП в Тернопільській області ДПП від 10.01.2025, за якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , однак дане посвідчення водія 14.03.2021 вилучено у відповідності до постанови Галицького районного суду м. Львова №461/2400/21 від 28.04.2021 року за ч.1 ст.130 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та станом на 03.01.2025 ОСОБА_2 право керування транспортними засобами, у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 не отримував;

-відеозаписи з автореєстратора та нагрудних камер поліцейських УПП в Тернопільській області ДПП, які містяться на оптичних носіях інформації DVD-R дисках, за якими встановлено, що 03.01.2025 о 01.19 год. в м. Тернополі по вул. Будного поліцейськими подано сигнал про зупинку транспортному засобу марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 . Даний автомобіль заїжджає на територію АЗС та зупиняється. В подальшому, поліцейські вибігають із службового автомобіля та підбігають до тз «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 з якого «витягають» чоловіка. На запитання поліцейських чому він намагався пересісти на пасажирське сидіння, останній на суржику української та російських мов, вказує, що нікуди не пересідав та не є водієм даного тз. на місці зупинки перебувають ще двоє осіб. Поліцейський просить даного чоловіка надати документи на автомобіль та посвідчення водія, на що останній пояснює, що документів при собі немає, оскільки не є водієм. Даний чоловік вказує, що є громадянином Узбекистану. В цей час до поліцейського підходить інший чоловік, який стверджує, що він є водієм тз «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 . Поліцейський просить громадянина Узбекистану передати для огляду посвідку на проживання, на що останній погодився та передав вказаний документ, та його особу встановлено ОСОБА_2 . Поліцейський вказує, що саме він перебував за кермом автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 та керував ним, на що ОСОБА_2 заперечує. В процесі спілкування із поліцейськими ОСОБА_2 неодноразово вказує, що не розуміє, що в нього хочуть та щоб йому пояснили, що відбувається. Поліцейський озвучив виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосування технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510» та у КПН ТОМЦСНЗ ТОР, на що останній відмовився посилаючись на те, що тз не керував. Водночас, протягом усієї процедури складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 працівники поліції не забезпечили участь перекладача

Щодо процедури та порядку складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Після встановлення уповноваженою посадовою особою того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не володіє державною мовою в обсязі, достатньому для реалізації права на захист, повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, якими встановлено, що у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Відповідно до ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було залучено перекладача. Водночас, ОСОБА_2 зазначав працівникам поліції про те, що не розуміє, що вони від нього хочуть і нехай вони скажуть, що саме вони хочуть від нього почути. В той же час з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 спілкується на суржику російської та української мов. Таким чином, матеріали справи містять відомості про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в достатній мірі не розуміє українську мову та юридичні терміни, оскільки є громадянином Узбекистану. При цьому, працівники поліції під час складення протоколу спілкувалися з ним українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення був складений та зачитаний ОСОБА_3 саме українською мовою.

Наявні у протоколі про адміністративне правопорушення недоліки ставлять під сумнів справедливість провадження по справі, оскільки з протоколу не вбачається, що працівниками поліції в повній мірі було забезпечено право особи на користування послугами перекладача, а особа, щодо якої складено протокол, розуміла суть обвинувачення, свої права та характер процесуальних дій, які проводились під час складання протоколу, отримала переклад примірника протоколу або, що такий протокол перекладений особі і є зрозумілим.

З наведеного вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_4 працівниками поліції було порушено права останнього, зокрема щодо складення протоколу без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз`яснено належним чином його права та обов`язки, ознаки сп`яніння, порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Матеріали справи, у тому числі відеозапис, не містять жодного доказу з приводу того, що в ході складання протоколу стосовно громадянина іншої держави було залучено перекладача, зафіксована відмова від послуг перекладача, особою повідомлено про володіння українською мовою, як того вимагає Інструкція.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не володіє в достатній мірі українською мовою та юридичними термінами, а тому не розумів працівників поліції при складені протоколів про адміністративні правопорушення, що свідчить про не роз`яснення останньому його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та про порушення працівниками поліції процедури складення адміністративних матеріалів відносно останнього.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, та не може бути перекладено на суд.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19.02.2009).

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини» та «Леванте проти Латвії», неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що посадовими особами, якими складено протокол про адміністративне правопорушення, допущено грубе порушення під час його складання, суд вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України ст. ст. 7, 130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан