П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2025 Справа №607/23520/24 Провадження №3/607/394/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович, розглянув матеріали справи, які надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В:

01 листопада 2024 з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (справа №607/23520/24; провадження № 3/607/394/2025). Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №619112 від 23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 25 листопада 2023 року близько 16 год. 27 хв., перебуваючи в магазині «Епіцентр», що в м. Тернопіль, по вул. Поліська, 7, таємно, шляхом вільного доступу викрав гарнітуру ТМ «Maxxtez Ghost Urban USB 7.1», чим спричинив матеріальну шкоду на суму 896 грн., за що передбачена відповідальність за частиною другою статті 51 КУпАП.

Крім того, 01 листопада 2024 з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 51 КУпАП (справа №607/23523/24; провадження № 3/607/396/2025). У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №619113 від 23 жовтня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 25 листопада 2023 року близько 16 год. 27 хв., перебуваючи в магазині «Епіцентр», що в м. Тернопіль, по вул. Поліська, 7, таємно шляхом вільного доступу викрав навушники ТМ «JBL» модель «Т520ВТ», чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1550 грн., за що передбачена відповідальність за частиною другою статті 51 КУпАП.

Суд вважає, що спільний розгляд цих справ є доцільним та не суперечить вимогам закону, забезпечить реалізацію положень статті 36 КУпАП, що також сприятиме забезпеченню прав особи, яку притягують до адміністративної відповідальності. За таких підстав суд доходить висновку, що ці справи слід об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер справи № 607/23520/24 (провадження № 3/607/394/2025)

Постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

01 листопада 2024 року (справи № 607/23520/24 та № 607/23523/24) матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 51 КУпАП, були повернути до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для належного дооформлення.

Постанови мотивовані тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон № 3886), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, було змінено редакцію статті 51 КУпАП. Зокрема, було змінено вартість викраденого майна, розмір якої (вартості) відмежовував дрібну крадіжку, відповідальність за яку було встановлено КУпАП, та відповідні кримінально карані діяння. Так, до набрання чинності Законом № 3886 дрібним викраденням чужого майна могла вважатися тільки крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість викраденого не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Беручи до уваги вимоги підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України до 09 серпня 2024 року це становило 302,8 грн.

Новою редакцією статті 51 КУпАП, після набрання чинності Законом № 3886, законодавець не тільки значно збільшив вартість викраденого майна, яке підпадає під ознаки дрібного викрадення, але й суттєво змінив саму структуру цієї норми, зокрема кваліфіковані та особливо кваліфіковані склади, а також суворість стягнення за вчинення цього проступку.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відтак, з огляду на взаємопов`язаність норм законодавства про адміністративні правопорушення та законодавства про кримінальну відповідальність низка кримінальних правопорушень фактично втратили той ступінь суспільної небезпечності, що притаманний кримінально караним діянням. Вочевидь було б несумісним з принципом верховенства права продовжувати переслідувати у кримінально-правовому порядку особу за вчинення діяння, за яке після зміни закону передбачено адміністративну відповідальність. Це б також не відповідало легітимній (правомірній) меті, яку переслідував законодавець під час ухвалення Закону № 3886.

Верховний Суд з цього приводу зробив висновок, що внесені зміни до статті 51 КУпАП, які стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (постанова від 07 жовтня 2024 року, справа № 278/1566/21).

Крім того, у цій постанові найвищий суд у системі судоустрою України зазначив, що із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886 кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 Кримінального кодексу України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією статті 51 КУпАП.

Перехід від більш суворого виду юридичної відповідальності, яким є кримінальна відповідальність, до менш суворого адміністративної відповідальності, у цілому відповідає сутності принципу зворотної дії закону, що його визначено у статті 58 Конституції України. Проте, зміна кваліфікації діяння, яке підпадало під ознаки кримінального проступку або злочину, на адміністративне правопорушення, повинно ураховувати й інші принципи притягнення до відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (друге речення частини другої статті 8 КУпАП). У цій нормі відтворено принципи заборони зворотної дії законів (lex ad praeterian non valet) та заборони ретроактивності кримінальних законів, неможливості призначення покарання без закону (nullum crimen sine lege).

Оскільки суворість санкції статті 51 КУпАП співмірна з кримінальним покаранням притягнення особи до адміністративної відповідальності за чинення адміністративного проступку, передбаченого цією статтею КУпАП, має гуртуватися на тих самих принципах, що їх дотримуються при притягненні до кримінальної відповідальності.

Такий висновок суду кореспондує з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з позиціями цього суду, сформульованими у рішеннях «Гурепка проти Укpaїни» від 6 вересня 2005 року (заява № 61406/00), «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) та інших.

У цьому сенсі Закон № 3886 частково встановив адміністративну відповідальність (передбачив склади дрібного викрадення, яких не існувало раніше) та посилив відповідальність за дрібне викрадення, а також змінив вартісні показники викрадення чужого майна, що мало наслідком декриміналізацію окремих складів кримінальних правопорушень і як наслідок закриття відповідних кримінальних проваджень.

Відповідно до частини восьмої статті 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Цей припис, однак, не свідчить, що орган, уповноважений складати протоколи про адміністративне правопорушення, має здійснювати кваліфікацію дій особи за законодавством, яке діє на момент закриття кримінального провадження, оскільки це прямо суперечитиме частині першій статті 8 КУпАП та зазначеним вище принципам притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, дії ОСОБА_1 мають оцінюватися з урахуванням редакції КУпАП, що була чинна під час і за місцем вчинення правопорушення, тобто станом на 25 листопада 2023 року.

Утім, матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 51 КУпАП, були повернуті без належного дооформлення.

Відтак, суд констатує, що з огляду на приписи статті 58 Конституції України, статті 8 КУпАП щодо заборони ретроактивної дії законів, що посилюють юридичну відповідальність особи, дії ОСОБА_1 , вчинені ним 25 листопада 2023 року не можуть бути кваліфіковані за частиною другою статті 51 КУпАП у редакції Закону № 3886, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Згідно зі статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 8, 36, 38, 51, 245, 251 252, 283 285, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Об`єднати в одне провадження справу № 607/23520/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (провадження №3/607/394/2025) та справу № 607/23523/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (провадження № 3/607/396/2025), присвоївши об`єднаній справі єдиний номер справи № 607/23520/24 (провадження № 3/607/394/2025).

2. Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

3. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою

статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

5. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. І. Якімець