Номер провадження: 33/813/545/25
Номер справи місцевого суду: 496/8689/23
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Волкової Ю.О.,

адвоката Білик Віктора Станіславовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Фульги Миколи Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу адвоката Білик Віктора Станіславовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду адвокат Білик В.С., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 16 січня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на оскарження постанови, посилаючись на те, що повний текст постанови суду складено 08 січня 2025 р., а ознайомитися з текстом постанови адвокат Білик В.С., зміг лише 10 січня 2025 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Білик В.С., зазначив, що під час розгляду справи у суді першої інстанції адвокат звертався з клопотанням про закриття провадження, яке було аргументовано тим, що правопорушення вчинено 30 листопада 2023 року, а станом на момент винесення постанови строк накладення стягнення закінчився.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції виходив із того, що провадження у цій справі зупинялося, а тому неможливо застосувати до цієї справи вимоги ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Однак, апелянт з таким висновком суду першої інстанції не погодився та зазначив, що провадження у цій справі було зупинено постановою Біляївського районного суду Одеської області від 29.02.2024 року, проте на підставі вимог ч. 1 ст. 335 КПК України (адже ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації), а не на підставі вимог вказаної судом ст. 277 КУпАП.

Апелянт звернув увагу, що вказана постанова не містить жодних згадок про зупинення (переривання) процесуальних строків. Водночас вимоги ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містять жодних конкретизувань (виключень) стосовно зупинення (переривання) строку, а містить лише імперативний обов`язок суду закрити провадження у разі закінчення такого строку, який суд першої інстанції не виконав.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Білик В.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 апеляційний суд дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 18 грудня 2024 року без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 чи його захисника.

Повний текст постанови складено 08 січня 2025 року.

Копію оскаржуваної постанови адвокат Білик В.С., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 отримав на електронну адресу 21 січня 2025 року (а.с.58).

Апеляційна скарга подана до суду 16 січня 2025 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Білик В.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2023 року серії ААД №732512, 30 листопада 2023 року о 10:05 год., в Біляївському районі по трасі Київ-Одеса 452 км. + 800 м. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «NISSAN», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушим п.2.5 ПДР України.

18 грудня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області ухвалив постанову якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Тобто відповідно до матеріалів справи подія сталася 30 листопада 2023 року, а на час винесення районним судом постанови, а саме 18 грудня 2024 року сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчилися, були належні і достатні підстави для закриття провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення. Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, закриття провадження у справі та визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх одночасно в одній постанові належить вважати порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої і є встановлення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного випливає, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що положеннями КУпАП врегульовані охоронні правовідносини, що виникають між державою і особою з приводу порушення останньою спеціальних правил, встановлених державою, а метою провадження у справі про адміністративне правопорушення у контексті ст. ст. 1, 7 КУпАП є застосування до такої особи, у випадку її винуватості, засобів державного примусу, встановлених законом. У випадку принципової неможливості досягнення такої мети, як це має місце зокрема внаслідок збігу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення позбавляється сенсу і є недоцільним, у зв`язку із чим провадження у такій справі підлягає закриттю.

Зважаючи на те, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення до ухвалення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності пройшло більш ніж рік, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що на момент розгляду зазначеної справи минув встановлений ст. 38 КУпАП строк давності накладення адміністративного стягнення, а тому провадження по справі підлягало закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року з закриттям провадження по справі стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання адвоката Білик Віктора Станіславовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити адвокату Білик Віктору Станіславовичу, захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Білик Віктора Станіславовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року скасувати. Прийняти постанову, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева