КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/492/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є .П.,

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі захисника Авер`янової С. Б., в інтересах ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Авер`янової Світлани Броніславівни, в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Шевченківського районного суду м. Києва

в складі судді Циктіча В. М.

від 12 липня 2024 року

у справі №761/21384/24 Шевченківського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1631 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , генерального директора Державної компанії з експорту та імпорту продукції та послуг військового та спеціального призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2», РНОКПП НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1631 КУпАП закрито.

Адміністративний матеріал відносно гр. ОСОБА_1 направлений керівнику Шевченківської окружної прокуратури м. Києва для вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На дану постанову захисник Авер`янова С. Б., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову про адміністративне правопорушення скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що справа була розглянута поверхнево, без врахування фактичних обставин по справі, висновок про наявність у діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України є необґрунтованим адже, пославшись в постанові лише на зміст складеного протоколу про адміністративне правопорушення, суд не з`ясував питання про те, які ж саме дії/бездіяльність вчинені ОСОБА_1 , у чому полягає його вина у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП, а також чи наявний у його діях або бездіяльності склад такого правопорушення.

Вказує на те, що акт перевірки, на який міститься посилання в протоколі, не є належним та допустимим доказом винуватості особи, як у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП так і у вчинені кримінального правопорушення, оскільки в силу норм Податкового кодексу України Акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платників податків.

Вказувала, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення і на даний час, в Шевченківському районному суді м. Києва тривала процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, складеного на підставі Акту перевірки, а тому таке податкове повідомлення-рішення контролюючого органу вважалось неузгодженим.

Зазначає також, що матеріали даної справи не містять доказів того, що обов`язок дотримання встановленого законодавством порядку ведення податкового обліку в ДК «ІНФОРМАЦІЯ_2» було покладено на ОСОБА_1 , що виключає наявність у нього правосуб`єктності за ч. 1 ст. 1631 КУпАП. Обов`язок ведення податкового обліку покладено саме на начальника управління бухгалтерського та податкового обліку - головного бухгалтера, а не на генерального директора компанії. При цьому, постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року у справі №761/21383/24 провадження у справі відносно начальника управління - головного бухгалтера ДК «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163- КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у її діях адміністративного правопорушення.

Також захисник ставила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в обґрунтування якого вказувала, що розгляд даної справи проводився без належного повідомлення ОСОБА_1 , копія постанови суду останньому також направлена не була, доступ до постанови суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень було забезпечено лише 09 вересня 2024 року, копія оскаржуваної постанови була отримана захисником лише 18 вересня 2024 року. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, просила поновити такий строк.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Авер`янова С. Б., в інтересах ОСОБА_1 , підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Авер`янової С. Б., в інтересах ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що дії ОСОБА_1 пов`язані з можливим порушенням податкового законодавства на вказані в акті перевірки суми, не можуть охоплюватися об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з чим питання щодо наявності достатніх підстав для звільнення від оподаткування або застосування зниженої ставки податку, може бути предметом перевірки вже в рамках кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

З протоколу №303/31-00-07-04-02 про адміністративне правопорушення від 29 травня 2024 р. слідує, що генеральний директор Державної компанії з експорту та імпорту продукції та послуг військового та спеціального призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_1 вчинив правопорушення: п. 46.1 п. 46.2 ст. 46 Податкового Кодексу України, ст. 29 Бюджетного кодексу України, п. 1 ст. 111 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, у результаті чого занижено частину чистого прибутку (доходу)/дивіденди на державну частку, що підлягають сплаті за півріччя 2023 року на загальну суму 34 140 827 грн.

Частиною 2 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи належить до його компетенції розгляд даної справи та чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП встановлено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що відмежовує вказані діяння від кримінально-караних, є заподіяння шкоди у відповідному розмірі.

За правилом ст. 212 КК України кримінальним правопорушенням є умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.

Зазначена стаття Кримінального кодексу України передбачає відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, якщо це призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів, що у 3000 разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що станом на 01.01.2023 становив 1342 грн.

Отже, особа може бути притягнена до кримінальної відповідальності за ст. 212 КК України, якщо сума коштів, несплачених до державного бюджету внаслідок ухилення від сплати податків, перевищує 4 026 000 грн.

Перевіркою встановлено порушення ведення податкового обліку, наслідком якого занижена частина чистого прибутку (доходу)/дивіденди на державну частку, що підлягають сплаті у сумі 34 140 827 грн. Зазначена сума більше ніж у 3000 разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи містять інформацію щодо можливого вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, такі матеріали необхідно направити керівнику Шевченківської окружної прокуратури м. Києва для вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Апеляційний суд зазначає, що направляючи матеріали справи про адміністративне правопорушення прокурору, суд не надавав оцінки доказам у справі, не вирішував питання винуватості ОСОБА_1 , а з урахування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та вимог законодавства, прийшов до переконання, що матеріали справи містять ознаки кримінального правопорушення та направив матеріали справи для проведення відповідної перевірки, що повністю відповідає вимогам ст. 253 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції зробивши фактично висновок про наявність в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, ознак кримінального правопорушення, загалом не з`ясував питання про те, які ж саме дії/бездіяльність вчинені ОСОБА_1 , у чому полягає його вина у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а також чи наявний у його діях та бездіяльності склад такого правопорушення, апеляційним судом відхиляється, адже матеріали справи містять інформацію з приводу можливого вчинення посадовою особою ДК «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_1 кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції правильно передав матеріали справи керівнику Шевченківської окружної прокуратури м. Києва для вирішення питання для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення та здійснення досудового розслідування, що виключає можливість продовжити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Підстави для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Авер`янової Світлани Броніславівни, в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Авер`яновій Світлані Броніславівні, в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року

Апеляційну скаргу Авер`янової Світлани Броніславівни, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова