Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м. Рівне

Справа № 566/880/24

Провадження № 33/4815/165/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Пінчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пінчук В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

З матеріалів справи слідує, що 17 липня 2024 року о 00 годині 06 хвилин в с. Малин по вул. Шевченка, 12 Дубенського району Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest dragger 7510» та від проведення такого огляду в медичному закладі, відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Пінчук В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Доводить, що місцевим судом помилкового та не об`єктивно всупереч чинному законодавству оцінено докази, які знаходяться в матеріалах справи, а орган, що склав адміністративні матеріали, не довів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вчинив свої повноваження з порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Вважає, що відеозапис, наявний у матеріалах справи, є неналежним та недопустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в порушення вимог «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, відеозапис на відеодиску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, не є безперервним та складається з восьми частин.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Пінчук В.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Від проходження огляду останній відмовився (а.с.5);

- відеофайлами з нагрудної камери працівника поліції, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (файл Гульт, час 10:00), відмови від проходження встановленого огляду на місці та в медичному закладі (файл 2fbzj, час 11:20 та 15:30), а також визнання ним вживання алкогольної напоїв (файл 2fbzj, час 02:50).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що доданий до матеріалів справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом про справі також не заслуговують на увагу.

Так, апеляційний суд виходить з того, що сама відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі зафіксована відеозаписом безперервно, а тому відеозаписи, долучені до матеріалів справи, є належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Пінчук В.В. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович