Справа №: 486/110/25 Провадження № 3/486/163/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Соболевської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Південноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31.12.2024 року о 01:30 год. ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 , знаходячись в п`яному вигляді, вчинив насильство в сім`ї психічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , виражався на її адресу нецензурною лайкою, намагався затіяти бійку, голосно кричав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликалася до суду судовою повісткою, надісланою йому рекомендованим листом з повідомленням. Останньому достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

За таких обставин, враховуючи також строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч.1 ст. 1 даного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також письмовими матеріалами справи, зокрема, змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №607316 від 31.12.2024 року, який, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, і відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. ОСОБА_1 відмовився розписатися про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП та про те, що він ознайомлений зі змістом протоколу. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв; заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 31.12.2024 року, у яких вказано, що її колишній чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно останньої насильство в сім`ї психологічного характеру; а згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 31.12.2024 року вбачається, що він приїхав до своєї колишньої дружини, оскільки йому зателефонувала донька та повідомила, що близько двох тижнів тому її вдарила сусідка, після почутого останній приїхав, щоб поговорити з цього приводу з дружиною, однак під час розмови він нікого не ображав і нецензурною лайкою не виражався (а.с. 1, 3, 4).

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинивши дії домашнього насильства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, враховуючи особу ОСОБА_1 ,суд вважає за необхідне визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП. На думку суду застосування такого виду адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

А тому, керуючисьп.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

СуддяЮжноукраїнського

міського суду О.І. Савін