Справа № 203/5052/24
Провадження № 3/0203/64/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Водій ОСОБА_1 04 вересня 2024 року о 17.20 год. в м. Дніпрі на вул. Вознесенській, 40, керував транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не підповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Водієм порушення вчинено двічі протягом року. Вказаним діями ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Як вбачається, з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , його було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбуватиметься у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська (а.с.1).

Отже, ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що у подальшому протокол про адміністративне правопорушення буде направлено до суду для розгляду, мав можливість самостійно поцікавитися його долею.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться дані про те, що ОСОБА_1 , при оформлення протоколу, надав адресу свого місця проживання, на яку судом йому була направлена повістка з викликом в судове засідання. Судова повістка була направлена поштою, однак поштовий конверт повернувся до суду, тобто, неявка ОСОБА_1 свідчить про його небажання приймати участь у судовому засіданні, аби надати пояснення з приводу обставин, зазначених у протоколі. Заява про відкладення розгляду справи до суду не надходила.

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , вважаю, що його вина доведена повністю та підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 122909 від 04.09.2024 року, де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с.1);

- відеозаписом із нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ;

- картками обліку адміністративного правопорушення, відповідно яких визначено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП двічі протягом року(а.с.4,5);

- рапортом інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області (а.с.5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння (а.с.3).

Зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5а Правил дорожнього руху, згідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься довідка ДПП УПП в Дніпропетровській області від 11.09.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , згідно бази даних НАІС МВС України посвідчення водія не отримував.

Відповідно абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу.

Крім того, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, зокрема, результат розгляду даної справи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик