Справа № 466/7828/24 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О. І.
Провадження № 33/811/150/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у режимі відео конференції з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Мельниченка М.С., потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Петрик О.В, розглянувши апеляційну скарг адвоката Мельниченка М.С. на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) в доход держави.Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Згідно до постанови, 18.07.2024 року о 12.15 год. гр. ОСОБА_1 на вул. Тичини, 17 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Хвильового, не надав переваги в русі автомобілю марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Мельниченка М.С. подав апеляційну скаргу. Просить долучити та дослідити докази на цифровому носії інформації; скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; ухвалити нову постанову, згідно якої закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувану постанову прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, така є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Наголошує, що мотиви прийняття оскаржуваного рішення наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення з посиланням на протокол та матеріали провадження є безпідставними, а судовий розгляд проведено не повно, без належної оцінки доказів.

Звертає увагу на те, що потерпілий ОСОБА_2 , фактично підтвердив покази ОСОБА_1 про статичне положення автомобіля під його керуванням у момент зіткнення, зазначивши, неодноразово, що автомобіль Форд стояв у момент ДТП. Зазначені покази були зафіксовані та підтверджуються аудіозаписом «Допит ОСОБА_2 т4а», долученим до апеляційної скарги

Стверджує, що судовий розгляд клопотань про задоволення вимог експерта та їх подальше направлення експерту у визначений законом строк судом не здійснено, що призвело до повернення матеріалів справи від експертної установи без проведення судової автотехнічної експертизи, доцільність та необхідність якої, згідно ухвали про її призначення встановлена судом.

Заявляє, що висновки експерта суд взагалі не врахував, а за змістом оскаржуваної постанови зазначив, що експертиза проведена без врахування матеріалів справи.

Стверджує, що покази ОСОБА_2 є технічно неспроможними та недостовірними, з огляду на той факт, що згідно схеми місця ДТП та фото з місця пригоди встановлено:автомобіль «MITSUBISHI» державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуває на смузі зустрічного руху; місце зіткнення, з урахуванням прив`язки до будинку №17, а не кордонів проїзної частини згідно її максимальної ширини - поліцейськими взагалі не встановлено. З аналізу фотознімків встановлено, що розсип уламків скла перебуває на смузі зустрічного руху, за межами білої суцільної лінії з визначення центру проїзної частини.

Вважає, що мало місце порушення права на захист, оскільки судом було задоволено клопотання адвоката Мельниченка М.С. щодо участі в режимі відео конференції, проте, 13.01.2025р. суд здійснив розгляд справи не забезпечивши участь представника під час розгляду справи чим грубо порушив право на захист.

Звертає увагу на те, що за змістом постанови суд зазначив, що положення ст.38 КУпАП до даного провадження не можуть бути застосовані з огляду на зупинення провадження згідно постанови від 26.09.2024р. для проведення експертного дослідження, проведення якого суд так і не забезпечив. КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Резюмує, що наявними у справі доказами наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 не доведено, а тому є підстави для закриття провадження на підставі п.1 ч.І ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення апелянта та його представника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку потерпілого та його представника про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку, відповідає фактичним обставинам справи, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №634814 від 18.07.2024 року, схемі місця ДТП, письмових поясненнях правопорушника, потерпілого, відеозаписі з місця ДТП та інших матеріалах адміністративної справи.

Апеляційні твердження про порушення права на захист, зокрема щодо проведення судового засідання, яке мало місце 13 січня 2025 року без участі представника ОСОБА_1 адвоката Мельниченка М.С., не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, в силу того, що правом на захист ОСОБА_1 повною мірою скористався при апеляційному розгляді і крім того, як представник потерпілого Петрик О.В., так і сам ОСОБА_1 при апеляційному розгляді не підтвердив того факту, що у суді першої інстанції просив суд не здійснювати судовий розгляд у відсутність свого представника. Згадане підтверджується матеріалами справи.

Апеляційним судом було перевірено доводи апелянта щодо заявленого представником ОСОБА_1 адвокатом Мельниченком М.С. клопотання про експерта та не встановлено порушень, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо доводів про не вірне застосування положення ст.38 КУпАП, то апеляційний суд вважає такі необгрунтованими і погоджується із висновком місцевого суду про те, що такий строк не минув, оскільки строк накладення адміністративного стягнення слід рахувати з дня його вчинення 18 липня 2024 року, провадження у справі на час проведення експертизи постановою від 26.09.2024 року зупинялось, матеріали повернуті суду 31.12.2024, а отже такий строк не минув і згаданий висновок судді місцевого суду повністю підтверджується матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у письмових поясненнях ОСОБА_1 (а.с.7-12), які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня її вини та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію її дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мельниченка Миколи Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року про притягненн ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.