Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1340/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.02.2025смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Кащак А.Я., за участю секретаря судового засідання - Куш О.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Доманівського районного суду Миколаївської області від Відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №784254 від 21.10.2024р. зазначено, що 21.10.2024 о 01 год. 24 хв. в с.Володимирівка, вул. Леніна, Вознесенського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SHEVROLET NIVA», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, керування передано тверезому водію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Винним себе в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що в жовтні 2024р., ввечері він з товаришем ОСОБА_2 перебували в сусідньому селі та поверталися на його автомобілі додому. Оскільки він в цей день випив пиво та перебував в алкогольному сп`янінні, то передав керування автомобілем ОСОБА_2 , який довіз його додому в с.Володимирівка на вул. Миру (колишня назва вулиці - Леніна). Рухаючись автомобілем поблизу смт.Доманівка, побачили працівників патрульної поліції та, злякавшись, швидко проїхали додому, де зупинившись перед подвір`ям його дому, ОСОБА_2 вийшов із транспортного засобу та побіг в невідомому йому напрямку. У цей момент до нього підійшли працівники поліції. Зазначив, що не керував даним транспортним засобом, а тому відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Стверджує, що жодних адміністративних матеріалів відносно нього на місці події не складалось, а про наявність протоколу він дізнався в кінці грудня коли отримав поштовим відправленням копію протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, штраф за який він одразу оплатив.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Вовчанська Г.С. зазначила, що наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - відсутності складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а відтак відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Окрім того, зазначила, що відеозапис долучений до матеріалів справи є неналежним доказом, не засвідчує факт керування, запис не є безперервним та проводився з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а тому просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що є близьким другом ОСОБА_1 . Свідок показав, що дійсно в жовтня 2024 року, більш точної дати не може пригадати, на автомобілі ОСОБА_1 поїхали в сусіднє село Цвіткове до дівчат. Через деякий час, він підійшов до автомобіля, де ОСОБА_1 попросив його сісти за кермо оскільки вживав алкогольні напої на що той погодився. Рухаючись в смт. Доманівка, їх почали переслідувати патрульна поліція з проблисковии маячками. Доїхавши до місця проживання ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , він покинув автомобіль та перестрибнувши паркан заховався на подвір`ї де проживав ОСОБА_1 та його батьки. Розмови ОСОБА_1 з поліцейськими він не чув, оскільки постукав у вікно будинку до нього вийшла мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 , а він злякавшись втік додому, що відбувалось далі йому не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що проживає в АДРЕСА_1 та є матір`ю ОСОБА_1 . Свідок показала, що в жовтні 2024 року, більш точної дати не пригадує, перебувала у власному будинку та спала. У двері її будинку постукав ОСОБА_2 , який пояснив, що їх наздоганяв автомобіль патрульної поліції, який зупинився перед її будинком та працівники поліції розмовляють з її сином. У подальшому була свідком того, що працівники поліції положили її сина лицем до землі та притиснули його коліном, при цьому поліцейські наставили автомат на її сина та почали бити, після чого використали спецзасоби, а саме газовий балончик та розприскали йому в лице. На уточнюючі запитання судді щодо того, чи зверталася вона чи її син в правоохоронні органи по факту протиправних дій працівників поліції, пояснила що не зверталася, проте мотивів не пояснила. Стверджує, що не звернула уваги чи був її син тверезий чи ні, а також хто саме перебував за кермом транспортного засобу її не відомо.

Заслухавши учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі за текстом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 6, 7 Розділу І Інструкції).

Аналогічні положення регламентуються також ст. 266 КУпАП, у якій визначена процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Так, суд встановив, що 21.10.2024 о 01 год. 24 хв. в с.Володимирівка, вул. Миру (колишня назва вулиці Леніна), Вознесенського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SHEVROLET NIVA», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції (назви файлів: «WhatsApp Video 2025-01-15 at 10.59.02», «WhatsApp Video 2025-01-15 at 10.51.35», «WhatsApp Video 2025-01-15 at 10.46.28», «WhatsApp Video 2025-01-15 at 10.45.47 (1)»), на яких зафіксовані обставини вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 . Так, під час здійснення переслідування автомобіля працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб марки «SHEVROLET NIVA», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 патрульні поліцейські встановили, що водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Унаслідок цього ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки (час 01:30, назва файлу «WhatsApp Video 2025-01-15 at 10.45.47 (1)»). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі водій категорично відмовився (час 01:31, назва файлу «WhatsApp Video 2025-01-15 at 10.45.47 (1)»);

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області А.Гомзяка, згідно якого встановлено, що 21.10.2024 року під час патрулювання вулиць с. Володимирівка в ході чого було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу марки «SHEVROLET NIVA», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Водій здійснюючи поворот не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідно напрямку, чим порушив п.9.2.6 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліції України» транспортний засіб було зупинено та водію було роз`яснено причину зупинки та здійснено перевірку документів в ході якої було встановлено, що водій не мав при собі посвідчення водія на право керування, чим водій порушив вимоги п.2.1.а ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідала ситуації на, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці або в лікарні на, що останній відмовився. Від дачі будь-яких пояснень на місці відмовився, а також від підписання адмінпротоколу водій відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №857737 від 21.10.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП;

- довідкою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 13.10.2011.

Також суд вважає безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення клопотання адвоката Вовчанської Г.С. про закриття провадження у справі за відсутністю складу адмінправопорушення, з підстав неналежного доказу відеозаписів долучених до матеріалів справи, з огляду на наступне.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Так, в судовому засіданні було досліджено диск на якому містяться відеофайли.

З протоколу серії ААД №784254 від 21.10.2024р. вбачається, що до таких в якості доказу долучені відеодокази зафіксовані на бодікамері. CD-диск з відеозаписами знаходиться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що з метою фіксації факту правопорушення, використання відеозаписів з нагрудних камер поліцейських допускається та не є порушенням.

Водночас, відеозапис згідно положень статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення, який містить певні фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) у відповідності до вимог статті 252 КУпАП зобов`язаний дослідити та оцінити докази, в даному конкретному випадку диск, на якому містяться відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля.

Так, при дослідженні в судовому засіданні дисків, судом встановлено, що такі є не пошкодженими та на ньому містяться декілька відеофайлів, які доступні до перегляду.

Аналіз зазначених вище положень Інструкції №1026 у їх взаємозв`язку із вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави стверджувати те, що відеозапис може бути визнаний доказом у тому разі коли ним зафіксовані у спосіб, достатній для сприйняття іншими особами факт виявлення адміністративного правопорушення, проведення відповідних процесуальних дій та фіксування результатів цих дій.

Обставини вчинення адмінстративного правопорушення підлягають доказуванню не тільки відеозаписом, а сукупністю інших належних та допустимих доказів, оцінка яким дається судому при постановлення остаточного рішення по справі.

Також, надаючи оцінку доводам сторони захисту, суд зазначає таке.

Так, з наданих суду відеозаписів (назви файлів «WhatsApp Video 2025-01-15 at 10.51.35», «WhatsApp Video 2025-01-15 at 10.59.02») вбачається рух транспортного засобу марки «SHEVROLET NIVA», номерний знак НОМЕР_2 , якого переслідує патрульна поліція. На відеозаписі зафіксовано, як одразу після зупинки транспортного засобу працівники поліції підбігли до автомобіля, з якого вийшов ОСОБА_1 . Інших осіб на той час ні у транспортному засобі, ні поруч, ні на подвір`ї будинку не було.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 та показання свідків в тій частині, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 , який одразу після зупинки автомобіля побіг на подвір`я будинку де проживає ОСОБА_1 . Як зазначив суд вище, відеофіксація події велась нагрудною камерою поліцейського, починаючи з моменту, коли транспортний засіб марки «SHEVROLET NIVA», номерний знак НОМЕР_2 , ще рухався. Суд вважає, що у момент виходу поліцейського із службового автомобіля та до моменту появи в кадрі ОСОБА_1 пройшов незначний проміжок часу не є достатнім для того, щоб ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та забіг на подвір`я будинку.

Більше того, в показах свідків наявні ряд протиріч та розбіжностей в деталях, що також оцінюється судом критично як таке що здійснене з метою уникнення ОСОБА_1 покарання.

Зокрема з відеозаписів вбачається, що про те, що водієм транспортного засобу була інша особа, а ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, останній жодного разу не повідомляв працівників поліції, заперечень щодо того, що водієм транспортного засобу був не він, поліцейським не висловлював.

На відеозаписі також зафіксовано, що жодного фізичного насильства чи фактів протиправної поведінки відносно ОСОБА_1 не застосовувалося, що в свою черго спростовує свідчення свідка ОСОБА_3 . Свідчення ОСОБА_3 , про те що її не відомо чи перебував ОСОБА_1 в стані сп`яніння не відповідають дійсності та повністю спростовуються відеозаписами, на яких вона неодноразово заявляла, що її син п`яний та неодноразово керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак суд вважає доведеним дослідженими доказами у сукупності та неспростованим той факт, що саме ОСОБА_1 21.10.2024 року о 01 год. 24 хв. керував транспортним засобом марки «SHEVROLET NIVA», номерний знак НОМЕР_2 . Доводи ОСОБА_1 про те, що він був пасажиром указаного автомобіля, суд вважає такими, що є позицією сторони захисту та надані з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім цього, обставини, встановлені судом, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №784254 від 21.10.2024р., в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та містить відмітку про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису та отримання копії протоколу.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні. Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33-35, 40-1, 130, 245, 251-252, 272, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, (перерахувавши їх на розрахунковий рахунок отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг с-ще Доманівка/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) UA0014390, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (перерахувавши їх на розрахунковий рахунок отримувач коштів: Доманів.УК/Доманівський р-н/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) UA0014390, Код класифікації доходів бюджету: 22030101 Призначення платежу: Судовий збір (Доманівський районний суд Миколаївської області).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі шести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 (сто дві) гривні та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Доманівського районного суду

Миколаївської області А.Я.КАЩАК