Провадження № 3/127/9495/24
П О С Т А Н О В А

29 січня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч. 2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,РНОКПП НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи притягнутим до відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2024 року № 127/24494/24, 01.12.2024 року приблизно о 09.00 год. в АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру (словесно ображав, погрожував) відносно матері ОСОБА_2 , 1950 р.н., чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю та вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судові засідання, які призначались на 09 січня 2025 року о 14.30 год., на 29 січня 2025 року о 16.30 год ОСОБА_1 не з`явився з невідомих причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся повістками про виклик завчасно за місцем проживання та смс повідомленнями. Будь-яких клопотань не заявляв. Із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, у Рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був обізнаний, що справа буде розглянута Вінницьким міським судом Вінницької області суд вважає можливим розглянути 29.01.2025 року справу у його відсутності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідальність за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП настає у разі вчинення передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП дій, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначені організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Протидія домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на припинення домашнього насильства, надання допомоги та захисту постраждалій особі, відшкодування їй завданої шкоди, а також на належне розслідування випадків домашнього насильства, притягнення до відповідальності кривдників та зміну їхньої поведінки.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП доведена матеріалами справи.

На підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2024 року № 127/24494/24 ОСОБА_1 визнано винним за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП за вчинення 16.07.2024 року домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , на нього накладено штраф в розмірі 510 грн.

Згідно заяви та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , 1950 р.н., її син ОСОБА_1 01.12.2024 року приблизно о 09. 00 год. почав ображати її нецензурною лайкою, принижувати та погрожувати їй фізичною розправою.

Згідно форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства до протоколу від 01.12.2024 року, працівником поліції встановлено високий рівень небезпеки для потерпілої, однак, терміновий заборонний припис стосовно кривдника не винесено.

Отже, в судовому засіданні був встановлений склад адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , що підтверджено належними доказами.

Враховуючи характер вчинених порушень, особу порушника та ступінь його вини, враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: