Справа № 163/2771/23 Провадження №33/802/11/25 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Полячука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП невідомий, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 06.06.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 07:04 годині 07.12.2023 року, керуючи автомобілем «Нісан», номерний знак НОМЕР_1 , на 488 км автодороги М-07, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.29).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Вважає постанову суду незаконною і необгрунтованою. Вказує на те, що під час судового розгляду він бажав реалізувати своє право на захист, яке полягає у забезпеченні особі можливості дати усні пояснення суду, подавати докази на підтвердження своєї невинуватості та користуватися правовою допомогою захисника. Тобто він не ухилявся від явки до суду з метою постановлення справедливого рішення, що підтверджується матеріалами судової справи. На його думку, він був позбавлений права на справедливий суд.

Переконаний, що при постановленні відносно нього рішення, суд був зобов`язаний забезпечити йому можливість дати усні пояснення з приводу обставин адміністративної справи. Також він має право подати суду докази про те, що дії поліцейських в даній конкретній ситуації не узгоджувалися з вимогами законодавства і він не відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, а усі наступні його дії і поведінка були викликані неправомірним застосуванням поліцейськими щодо нього заходів фізичного впливу без зазначення підстав їх застосування (а.с.36-39).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи розгляд справи щодо ОСОБА_1 відбувся у відсутності останнього.

Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він бажав брати особисту участь у розгляді справи, однак із за того, що він військовослужбовець, у нього не було такої можливості. На всі попередні судові засідання у суді першої інстанції він надсилав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на військовій службі, однак на дату розгляду справи 06.06.2024 року він не зміг вчасно подати таке клопотання у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби.

Враховуючи те, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 розглянуто 06.06.2024 року за відсутності останнього, крім того за наявності поважних причин неявки з врахуванням введеного воєнного стану на території України та інформації в суду про факт його перебування на військовій службі, чим порушено вимоги ч.1 ст.268 КпАП України, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 09.05.2024 року та прийняття нової постанови, як це передбачено приписами п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 104194 від 07.12.2023 року (а.с.1);

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 369337 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.1 ст.121-3 КпАП України (а.с.2). Вказана постанова є чинною;

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.12.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.4);

-рапортом поліцейського роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області Сіторук І. від 07.12.2023 року (а.с.5);

-відеозаписом події (а.с.7).

Згідно довідки, складеної інспектором ВОНС в м.Ковель УПП у Волинській області Зінчук І. від 07.12.2023 року, вбачається, що у відповідності до ІТС «ІПНП» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, останній згідно відомостей ІТС «ІПНП» отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16.10.2018 року та не являється позбавленим права керування т/з (а.с.6).

Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими немає.

Апеляційний суд зазначає, що поліцейськими дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що працівники поліції при зупинці ОСОБА_1 , пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та складенні адміністративних матеріалів діяли не у спосіб, передбачений законодавством, оскільки це повністю спростовується відеозаписом, який підтверджує, що працівники поліції діяли цілком у законний спосіб.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи. Факт вчинення даного правопорушення був визнаний і самим ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Беручи до уваги вище наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведених вище висновків суду.

Водночас, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.6 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, вчинене було 07.12.2023 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КпАП України, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом 17.02.2025 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.6 ст.38 КпАП України, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.