Справа № 159/615/24 Провадження №33/802/146/25 Головуючий у 1 інстанції:Чалий А. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Ковельського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 січня 2025 року о 17 год 45 хв, на вул. Сагайдачного, 4 у м. Ковель Волинської області, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати, як незаконну. Заперечує факт керування транспортним засобом, який перебув у нерухомому стані, за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено із порушенням строку, визначеного ст. 254 КУпАП. Права та обов`язки у медичному закладі йому не роз`яснювались, як і не вживались поліцейським дії щодо надання особі можливостей у реалізації права на отримання правової допомоги. Результати медичного огляду вважає сумнівними. Відеозапис з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського - неналежним доказом вини через відсутність на ньому електронного цифрового підпису та будь-яких фактичних даних про виявлення або фіксування адміністративного правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину. У зв`язку із вищевикладеним, просить оскаржувану ним постанову судді першої інстанції від 28 жовтня 2024 року скасувати та закрити провадження у даній справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги в частині поважності підстав поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, вважаю наведені апелянтом причини пропуску строку поважними, а клопотання підставним.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Самулевич О.М., на розгляд даної справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилися. Подали письмові клопотання про її розгляд у їх відсутності. А, тому, розгляд даної справи проводиться у їх відсутності на підставі наявних у матеріалах даної справи доказів та з урахуванням доводів поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного сп`яніння є, зокрема, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 7 Розділу ІІІ цієї Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, згідно із ознаками такого стану.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акту медичного огляду.

Вважаючи доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд підставно взяв до уваги та з достатньою повнотою оцінив наявні у матеріалах справи належні та допустимі докази його вини, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 357377 від 27 січня 2024 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до Ковельського МТМО від 07 січня 2024 року, у якому, окрім іншого, також зазначені виявлені поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість ходи та мови, також зазначено про проведення огляду за допомогою відбору біологічного середовища, а саме сечі; висновком № 15 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 12 січня 2024 року, яким установлено факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а також довідкою інспектора ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ірини ЗІНЧУК, згідно даних якої за відомостями ІТС «ІПНП» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21 березня 2001 року, що підставно було враховано судом при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У поданій апеляційній скарзі, серед іншого, останній заперечує факт керування ним транспортним засобом, а відтак і перебування його у статусі водія. Однак, такі його доводи не беруться до уваги апеляційним судом, з огляду на таке.

Матеріалами справи установлено що, за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими за порушенням ним, як водієм, п. 19.1 а ПДР, на підставі чого стосовно нього було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а в ході спілкування виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим, запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. На таку вимогу поліцейського, ОСОБА_1 цілком добровільно погодився, будь-яких заперечень, у тому числі, щодо не керування ним транспортним засобом, не висловлював. Не вказав таких заперечень і у складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення. Тобто, такі його твердження нічим не підтверджені, суперечать даним матеріалам справи, тому будь-якого впливу на законність постанови судді першої інстанції не мають.

Водночас, апеляційним судом ураховується і позиція ОСОБА_1 та його захисника, при розгляді даної справи, як у суді першої, так і апеляційної інстанцій, які клопотали про її розгляд у їх відсутності, тим самим, відмовившись від процесуального права бути «безпосередньо почутими судом», за умови невизнання фактичних обставин вчиненого.

Також установлено, що при огляді останнього на стан наркотичного сп`яніння, у нього відбирались біологічні зразки, а саме сеча, лабораторне дослідження якої потребує певного часу. Тоді як протокол про адміністративне правопорушення, у цьому конкретному та аналогічних випадках, складається виключно на підставі результатів такого дослідження. Відтак, його складення поза межами процесуального строку, визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП, обумовлено установленою законом процедурою, і не призводить до визнання його як доказу - недопустимим. Тоді як протокол, у якому значиться, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, підписаний першим.

Наявний у матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду цілком підставно оцінений судом як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 . Зазначені у ньому відомості відповідають особі порушнику, не викликають якогось неоднозначного чи некоректного їх трактування. Тоді як розбіжності у даті народження, за умови правильності написання його прізвища, ім`я, по батькові, а також місяця та дати народження, дати і точного часу огляду, однозначно не свідчать про належність таких результатів не ОСОБА_1 , а іншій особі.

Як стверджується змістом оскаржуваної постанови, суд першої інстанції не покликався як на доказ вини у цій справі на відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, а відтак і не оцінював його, з точки зору, належності та допустимості, тому доводи апеляційної скарги у цій її частині, перевірці не підлягають.

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під впливом наркотичних речовин, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.

Наведене у своїй сукупності, свідчить про правильність висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому подана ним апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Ковельського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2024 року.

Подану ним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2024 року стосовно нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: