Провадження №3/463/176/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Жовнір Г.Б., за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №200622 від 19 грудня 2024 року вказано, що ОСОБА_1 19 грудня 2024 року о 21:02 у місті Львові на вулиці Кльоновича, 2, керував транспортним засобом «Kia Ceed», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки та за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест номер 6280 під час безперервної дії нагрудних відеореєстраторів 471885, 474211, що підтверджується тестом №2586 від 19.12.2024, результат огляду становить 0,49 проміле. З результатом ОСОБА_1 не згідний. Від проходження огляду у медичному закладі з метою підтвердження стану сп`яніння відмовився у присутності лікаря. Висновок 003173 від 19.12.2024 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Зазначив, що дійсно 19 грудня 2024 року працівниками поліції було зупинено його транспортний засіб та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Після використання спеціального технічного засобу, який показав результат 0,49 проміле алкоголю, він заперечив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, не погодився із вказаними результатами та висловив прохання проведення огляду в медичному закладі. Проте в медичному закладі йому знову було запропоновано продути аналогічний портативний технічний засіб.

Не зважаючи на його заперечення щодо результатів приладу Драгер та неодноразовому проханні на проведенні лабораторного дослідження крові, або сечі як працівник поліції, так і медичний працівник наполягали, що огляд можливий лише шляхом повторного продування приладу Драгер та категорично відмовили в проведенні лабораторного дослідження. Не зважаючи на те, що він не відмовляється від проходження огляду, працівником поліції було складено протокол у якому зазначено про відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Просить суд закрити провадження по справі, оскільки він не керував транспортним засобом у стані сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи письмові заперечення її захисника, які аналогічні за змістом та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №200622 від 19 грудня 2024 року, не зважаючи на те, що такий складений у зв`язку із відмовою від проходження огляду, стан сп`яніння працівники поліції підтверджують результатами тестування №2586 від 19.12.2024, результат огляду становить 0,49 проміле алкоголю.

Також до матеріалів справи долучено висновок №003173 від 19.12.2024 року, в якому зазначено про відмову від огляду ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З пояснень ОСОБА_1 та наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських вбачається, що він не погодився із результатами проведеного огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, в зв`язку з чим, враховуючи наведені вище вимоги закону, такий огляд має проводиться в закладі охорони здоров`я.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно положень п.8 Розділу ІІІ вказаної вище інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пункт 10 даної інструкції передбачає, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Окрім цього, положеннями пунктів 12, 13, 15 та 16 вказаної вище інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається відповідний висновок.

Отже враховуючи наведені вище вимоги Інструкції, суд вважає, що встановлення стану сп`яніння особи в медичному закладі, яке б відповідало затвердженому порядку, з врахуванням заперечення із результатами приладу Драгер, можливе лише шляхом проведення лабораторного дослідження взірців біологічного середовища.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису нагрудних камер патрульних поліцейських, встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 в медичному закладі фактично не здійснювалось. Крім цього, не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо результатів тестування приладу Драгер та наполяганні на проведенні лабораторних досліджень, медичний працівник та працівник поліції вимагали здійснити повторне продування вказаного портативного технічного засобу. Не зважаючи на прохання ОСОБА_1 відбирання взірців біологічного середовища та їх дослідження не було проведено.

На думку суду, передбачене ст. 266 КУпАП та наведеною вище інструкцією, право особи не погоджуватись на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів та його результатами не зникає в зв`язку із зміною місця використання даного технічного засобу.

Також згідно вимог п. 9 наведеної інструкції, передбачено право медичних працівників використання в закладах охорони здоров`я вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, лише для проведення лабораторних досліджень, які як вказано вище здійснюються, щодо взірців біологічного середовища.

Відповідно до пункту 22 Розділу ІІІ Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та складений висновок №003173 від 19.12.2024 року, в якому зазначено про відмову від огляду ОСОБА_1 без проведення лабораторних досліджень взірців біологічного середовища не можуть братись судом до уваги як доказ у зв`язку з їх невідповідністю вказаним вище вимогам ст.266, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім цього, суд враховує, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою від проходження огляду за п.2.5 Правил дорожнього, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, як вбачається із оглянутого запису з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся та, перебуваючи в медичному закладі, настоював на відібранні біологічних зразків для проведення дослідження, а відтак суд не має підстав оцінювати такі дії особи як відмову від проходження огляду.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та відмови його від проходження огляду у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя Г.Б. Жовнір