Єдиний унікальний номер судової справи: 484/5815/24 Головуючий суду І інстанції - суддя Шикеря І.А.
Номер провадження: 33/812/71/25 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Вялової Ірини Михайлівни на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 841041 від 09 жовтня 2024 року, водій ОСОБА_1 09 жовтня 2024 року о 11 год 15 хв в м. Первомайськ, по вул. Київській, буд. 4 керував транспортним засобом Lexus IS 300, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП «ПУМБЛ» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду м. Миколаєва від 15 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 27 січня 2025 року адвокат Вялова І.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 подала до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Вялова І.М. зазначає, що ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення на відеозаписі відсутні та працівниками поліції не встановлювались. А тому протокол про адміністративне правопорушення в частині визначених в ньому таких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 як «звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови», викликають сумніви.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вялова І.М. звертає увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис, який містить два відеофайли. На одному відео зафіксовано факт керування транспортним засобом, однак даний відеофайл не містить дати події, а тому не може бути належним доказом у справі. На другому відео файлі зафіксовано пропозицію ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 , наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також захисник Мальнєва М.Ю. вказує на те, що відеозаписом зафіксовано, що наявність у ОСОБА_1 звужених зіниць очей працівниками поліції не встановлювалась, а його поведінка була цілком спокійною та адекватною, рухи тіла та хода не викликають будь яких сумнівів. Наявність ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 заперечував.

Адвокат наголошує на тому, що доданий до протоколу відеозапис не є безперервним та не відтворює всього процесу з моменту фіксації правопорушення до моменту складання протоколу з роз`ясненням прав та обов`язків.

Також адвокат Вялова І.М. зазначає про те, що в направленні на огляд не зазначено час направлення особи на огляд, а також в ньому відсутній жодний запис про те, що водій ОСОБА_1 , відмовився саме від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі (КНП «ПЦМБЛ»).

Крім того, в апеляційній скарзі адвокат звертає увагу на проміжок час, що зазначений в протоколі щодо часу керування та часу складання протоколу.

Захисник Мальнєва М.Ю. зазначає, що всупереч чинному законодавству Мальнєва не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа, а саме акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Також в матеріалах справи відсутні відомості про те, кому було передано право керування транспортним засобом, відсутнє письмове зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом.

ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Вялова І.М. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов вірного висновку про наявність її в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на таке.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).

Відповідно до п.1.10 вказаних Правил водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п. «б», «д» п.2.3, п.п. «а» п.2.9 та п.2.5 Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв`язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Так, розділ 2 зазначеної Інструкції визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

В той же час п.12 розділу 2 даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п.3 розділу 1 Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

А відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, огляд такого водія поліцейським на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 виконані не були.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Наявність вини водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 841041 від 09 жовтня 2024 року, водій ОСОБА_1 09 жовтня 2024 року о 11 год 15 хв в м. Первомайськ, по вул. Київській, буд. 4 керував транспортним засобом Lexus IS 300, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП «ПУМБЛ» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Протокол водієм ОСОБА_1 підписано без зауважень (а.с. 1).

До протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зі змісту направлення встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не проводився, оскільки водій відмовився від такого огляду (а.с.2).

Також до протоколу додано письмові пояснення водія ОСОБА_1 , надані ним 09 жовтня 2024 року. Водій пояснив, що 09.10.2024 року його зупинили працівники поліції за порушення ПДР, а саме був не пристебнутий пасками безпеки. В ході перевірки йому було повідомлено про те, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння. Також водій зазначив, що він є військовослужбовцем, наразі перебуває у відпустці, має трамви голови (близько трьох контузій, має травму ступні та мінно-вибухову травму ніг). У зв`язку з чим приймає медичний препарат «Гедазепам» та періодично вживає медичну марихуану для заспокоєння. Також ОСОБА_1 зазначив про те, що він не знав, що після вживання вказаних препаратів не можна керувати транспортним засобом та в подальшому зобов`язався не вчиняти таких дій. Керування транспортним засобом передано товаришу, громадянину ОСОБА_3 (а.с.3).

Також в матеріалах справи наявний диск з двома відео файлами. З першого відеофайлу вбачається, що запис ведеться з автомобіля працівників поліції та видно як ОСОБА_1 підійшов до автомобіля Lexus IS 300, номерний знак НОМЕР_1 , сів за кермо та вирушив у невідомому напрямку. На другому відеофайлі, вже відображено, як ОСОБА_1 знаходиться за межами автомобіля та спілкується з працівниками поліції. Відеозапис починається з того, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що його було зупинено за порушення правил дорожнього руху, а саме за те, що він не був пристебнутий пасками безпеки, на що ОСОБА_1 , погоджується. В подальшому працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що у нього присутні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці ока, почервоніння покрову обличчя та нечітка мова. У зв`язку з чим, працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а саме в КНП «ПУМБЛ», на що водій відмовився та пояснив, що є військовослужбовцем, має травми у зв`язку з чим вживає «Гедазепам» та медичну марихуану. Після чого працівник поліції пояснив водію про те, що після вживання таких препаратів не можна керувати транспортним засобом та те, що відносно водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також водієві були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. При цьому, водій вів себе спокійно, жодних зауважень чи заперечень з приводу його зупинки чи ситуації яка вникла не заявляв, з усім погоджувався та не заперечував проти складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Також працівник поліції повідомив водію про те, що його відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки (а.с. 7).

Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також вказаної Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Посилання адвоката Вялової І.М. в апеляційній скарзі на те, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння не зазначено час направлення особи на огляд є слушними, однак не впливають на обставини відмови водія від проходження такого огляду. А посилання про те, що в направленні відсутній жодний запис про те, що водій ОСОБА_1 , відмовився саме від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі (КНП «ПЦМБЛ») є безпідставними з огляду на його беззаперечну відмову від проходження огляду.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній сказі на те, що водія ОСОБА_1 не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, оскільки з відеозапису чітко встановлено, що працівник поліції повідомив водія про те, що його відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки. Більш того, сам ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначив про те, що керування транспортним засобом передано товаришу, громадянину ОСОБА_3 .

Твердження захисника в апеляційній скарзі про проміжок часу, що зазначений в протоколі щодо часу керування та часу складання протоколу на увагу суду не заслуговує, оскільки суд не вбачає у змісті протоколу будь яких неточностей чи розбіжностей. А крім того, час складання протоколу узгоджується з часом, який міститься на відеозаписі.

Крім того не є слушними посилання в апеляційній скарзі щодо безперервності відеозапису, оскільки відеозаписи на диску в повній мірі відображають як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Lexus IS 300, номерний знак НОМЕР_1 так і обставини його відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення на відеозаписі відсутні та працівниками поліції не встановлювались є суб`єктивним твердженням адвоката Вялової І.М., оскільки сам водій ОСОБА_1 під час того, як йому працівник поліції повідомляв про наявні в нього ознаки наркотичного сп`яніння будь - яких заперечень не зазначав. Більш того, зі складеним відносно нього протоколом погодився, оскільки підписав його без зауважень.

Разом з тим, у випадку незгоди водія з діями працівників поліції, ОСОБА_1 мав змогу їх оскаржити у встановленому законом порядку. Між тим, матеріали справи не містять доказів оскарження дій працівників поліції та результатів такого оскарження.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 841041 від 09 жовтня 2024 року та відеозаписом обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Дії ОСОБА_1 щодо відмови пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суперечать закону, оскільки на вимогу працівників поліції він мав беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати з ними до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Також, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним як для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і для інших громадян учасників дорожнього руху, що також було враховано судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вялової Ірини Михайлівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко