Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/775/24
Провадження № 3/391/3/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025р. селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Капиш В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Компаніївського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріли про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 26.10.2024 року о 21:30 год в смт Компаніївка, вул. Тополина, 26, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Джилі Ск, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці за допомогою алкотестеру Драгер 6810, результат позитивний 1,72 % алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР України.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП визнав частково, пояснив в судовому засіданні, що того дня в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, вживав лише безалкогольне пиво, щиро розкаюється.

Також, подав до суду клопотання в якому просив закрити провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та вказав, що в матеріалах справи міститься 1 (один) DVD носій, на якому розташовані відеозаписи (без зазначення джерела їх походження/створення) від 26.10.2024, а тому у буквальному розумінні змісту ст. 251 КУпАП не є у розумінні законодавця «показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису».

Зазначає про те, що орган поліції відповідно до вимог ст. 251 КУпАП повинен надати суду в якості доказу «показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомкки, відеозапису», які розташовані згідно з п.3 р.1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомкки, відеозапису на «карті пам`яті або флеш-карті-компактному електронному носії інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації портативного відеореєстратора». У разі надання у розпорядження суду доказу на іншому носії для розташування на цьому цифрової відеоінформації, такий носій інформації повинен відповідати вимогам Законів України «Про інформацію», «Про авторське право і суміжні права», а саме ДВД-носій повинен бути створений відповідно до цих норм права, мати необхідну інформацію про автора та повинен бути скріплений електронним цифровим підписом.

Зазначає також про те, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не вбачається жодної інформації про використані технічні засоби працівниками поліції 26.10.2024, не зазначено технічних характеристик засобів фіксації за допомогою яких зроблено відеозапис, що є недопустимим при фіксації правопорушення.

Вказує на те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 26.10.2024 серії ЕПР1 № 159656 не відповідає опису подій, які відображені на відеозаписі. У протоколі вказано що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом 26.10.2024 о 21:30 год, а на відеозаписі момент керування о 21:30 год відсутній.

Також зазначив, що використання приладу "Drager Alcotest 6810" органами поліції у 2024 році без зареєстрованого сертифіката відповідності є протиправним і безпідставним

На підставі викладеного, просить суд визнати докази у справі про адміністративне правопорушення відносно нього недопустимими та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Окрім того просив визнати наявні в справі докази недопустимими з підстав, викладених в клопотаннях.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 доведена долученими та оглянутими під час розгляду справи протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом, які долучені до матеріалів справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом серії ЕПР1 № 159656 від 26.10.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , яким зафіксовано вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 1,72 % проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відповідною роздруківкою, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 1,72 % проміле;

- диском з файлом відеофіксаціїї, який був переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого працівники поліції зупиняють автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та зазначають, що трохи раніше вже зупиняли даний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та доставляли автомобіль за місцем реєстрації ОСОБА_1 . Запитують у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд для визначення ступеня стану сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погоджується пройти на місці освідування за допомогою алкотестеру Драгер. Після продуття алкотестер Драгер показує 1,72%;

- сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки Серія А № 007292 від 01 вересня 2014 р.;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/1650 чинне до 08.05.2025, назва та умовне позначення газоаналізатор Alcotest Drager 6810, зав. № AREE-0679, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019

Суд зазначає, що долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що надані відеозаписи містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення. На відео зафіксований факт зупинки автомобіля яким кермує ОСОБА_1 та процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка відображена достатньо повно для можливості констатувати її законність.

Ствердження про необхідність підписувати відеозаписи електронним цифровим підписом, на яких зафіксовано адміністративне правопорушення, є хибним, оскільки зазначене стосується електронних доказів, які надаються у порядку адміністративного судочинства. У випадку фіксування адміністративних правопорушень, то згідно з Інструкцією з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, поліцейські користуються портативними відеореєстраторами, відеозаписи з яких не потребують засвідчення електронним цифровим підписом.

Щодо посилань ОСОБА_1 на відсутність чинного сертифіката газоаналізатор Alcotest Drager 6810, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 розділу І та пункту 6 розділу ІІ Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» становить 1 рік.

Відтак, в результаті проведення системного аналізу чинного законодавства, можна зробити висновок про відсутність імперативної вимоги щодо неможливості використання технічного засобу вимірювальної техніки, який вже перебуває в експлуатації, через відсутність чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатори, які перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Більш того, відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, який був чинний станом на 2014 рік - сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Досліджені докази є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування. Судом не встановлено, підстав вважати наявні в матеріалах справи докази, недопустимими.

При цьому позицію ОСОБА_1 , викладену вище, щодо його часткової винуватості за ч.1 ст. 130 КУпАП, з врахуванням наведених вище доказів, суд оцінює як спосіб захисту та розцінює як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі наведених вище доказів, суд вважає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння повністю доведеною. У зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладається стягнення в вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (ГУК у Кіровоградській обл./тг Компан/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0011485).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп). (ГУК у м. Києві 22030106, код отримувача (код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету22030106).

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання

У разі несплати правопорушником у зазначений термін штрафу у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові, який становить 34 000,00 грн.

Постанову може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.М. Капиш