Справа № 487/24/25
Провадження № 3/487/287/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря: Поліщук І.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працює на посаді начальника відділу екологічної безпеки МФ ДП «АМПУ», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 року о 18-50 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford Escape» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.9 ПДР України, здійснюючи рух заднім ходом на перехресті вул.Спаський узвіз та вул.Терасна в м.Миколаєві, була не уважна та допустила зіткнення з транспортним засобом «Opel P7 Monocab»державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був припаркований по вул.Терасній.

В наслідок дорожньо транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження .

У судовому засіданні, ОСОБА_1 свою провину в порушенні вимог ПДР України не визнала. Зазначила, що, здійснювала рух заднім ходом на перехресті з дотриманням ПДР України, зокрема з урахуваннгям п.п.1.4, відповідно до якого, кожний учасник дорожнього руху має право, розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Наполягала на тому, що зазначена ДТП стала наслідком порушення водієм транспотного засобу «Opel P7 Monocab» п.п.9.9-9.11,15.3. 15.9, 15.10,15.14, 19.4 ПДР України, оскільки він зупинив та допустив стоянку транспортного засобу ближче 10 метрів від краю перехрестя, у темний час доби, без увімкнених світлових сигналів.

На підставі викладеного вважала, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , зазначив, що 23.12.2024 у вечірній час, керуючи транспортним засобом «Opel P7 Monocab»державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по вул.Терасній у м.Миколаєві, де здійснив зупинку біля бордюру, через деякий час водій транспортного засобу «Ford Escape» рухаючись заднім ходом, допустила зіткнення з його транспортним засобом, у ліву задню частину.

Вказав, що виконання ним зупинки у забороненому місці, на що посилалася ОСОБА_1 не могло бути причиною ДТП, оскільки саме вона, рухаючись заднім ходом, та не переконавшись у безпеці свого маневру, дорустила зітукнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , дослідившиматеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.9. ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб..

За наслідками судового розгляду справи, суд вважає, щовина ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203553 від 23.12.2024 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.12.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 23.12.2024 року, довідкою 24.12.2024 року.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.2.3 «б», 10.9 ПДР України.

Заперечення ОСОБА_1 факту порушення нею п.п. 2.3 «б», 2.9 ПДР України, та посилання на те, що саме ОСОБА_2 були порушені ПДР України які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, суд не приймає до уваги, оскільки, як було встановлено під час судового розгляду, безпосередньо дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам зазначених пунктів ПДР України, та їх наслідком є дорожньо-транспортна пригода. а отже можливе порушення ПДР України, ОСОБА_2 , не виключає безпосередньої її відповідальності.

Окремо суд звертає увагу на те, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не зазначено про порушення ОСОБА_1 п.п.10.10 ПДР України, яким заборонено рух транспортних засобів заднім ходом на перехресті. Однак, ОСОБА_1 при даній події ДТП, здійснила рух заднім ходом на перехресті, що і підтвердила у своїх показаз в судовому засіданні.

Суд наголошує на тому, що п.п. 2.3 «б», 2.9 ПДР України, саме на водія який здійснює маневр руху заднім ходом покладено обов`язок забезпечити його безпеку, для інших учасників руху, а отже між допущеними саме ОСОБА_1 порушеннями ПДР України та вказаною дорожньо-транспортною пригодою існує прямий наслідковий зв`язок.

З урахуванням вищезазначеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КпроАП України метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті 124 КУпАП, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст.ст. 40-1, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок UA0014001, Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.. Реквізити рахунків для сплати судового збору в Заводському районному суді м.Миколаєва: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: 101; РНОКПП; Судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави, за рішенням №487/24/25.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Головуючий суддя І.О. Притуляк