Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4379/24
Провадження № 3/553/241/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.02.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Тимчука Р.І.,

при секретарі: Штанька С.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

захисника: Дроменко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце роботи: декретна відпустка, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2024 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшов протокол серії ВАД № 314372 від 19.11.2024 року, яким встановлено, що гр. ОСОБА_1 14.11.2024 року близько 18:38 за адресою АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків по догляду за малолітньою дитиною сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», оскільки її син на дитячому майданчику за адресою: АДРЕСА_2 , наніс тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (діагноз забій м`яких тканин в ділянці лівого кульшового суглобу), її дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

15.01.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Дроменко Л.Д. надійшло клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання з огляду на те, що під час складення протоколу, який у подальшому було вручено ОСОБА_1 не вказано частину та статтю, за якою складено протокол (протокол додає).

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.01.2025 року справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП повернуто до Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області з метою належного оформлення (усунення недоліків).

Відповідно до рапорту від 03.02.2025 року, складеним інспектором СЮП ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції Яни Войнової, надано пояснення, в яких зазначено, що чому в копії адміністративного протоколу частина та стаття, за якої кваліфікуються дії, не відкопіювалася, пояснити не може.

Справа повторно надійшла до Ленінського районного суду м. Полтави 10.02.2025 року та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана судді Тимчуку Р.І.

12.02.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Дроменко Л.Д. надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 та адвокат Дроменко Л.Д. клопотання підтримали, просили задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які долучені до протоколу, встановив наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, для належності його, як доказу, він має відповідати всім вимогам щодо його складання, передбачених КУпАП.

В свою чергу, протокол не відповідає наступним вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП.

В протоколі на час його безпосереднього складання була відсутня кваліфікація правопорушення, а саме не зазначено частину та статтю КУпАП, якою передбачається відповідальність за вчинене правопорушення. При цьому, відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі має бути зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. В протоколі від 19.11.2024 р. серії ВАД № 314372 відповідна стаття КУпАП на час його складання за участю ОСОБА_1 вказана не була, що підтверджується другим примірником протоколу, який був вручений ОСОБА_1 в день його складання.

В протоколі про адміністративне правопорушення не вірно встановлено час «скоєння адміністративного правопорушення». В протоколі зазначено час «18:38 год.». При цьому, в цей час дитина ОСОБА_1 перебувала вдома і умов його виховання не порушувалося. Всі події, які стали підставою для складання протоколу відбулися 14.11.2024 р. в проміжку часу від 16:30 до 17:00 год. Зазначене підтверджується в тому числі протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

В протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення.

В порушення вимог ст. 254 КУпАП протокол складено з пропуском 24-годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Так, в матеріалах справи наявний лист т.в.о. начальника СД ВНП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області Бондаренко М., яка повідомляє про відсутність підстав для порушення кримінального провадження за фактом зареєстрованим в журналі від 14.11.2024 р. та всі зібрані матеріали передано для їх розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян» або ж у порядку, визначеному розділом ІV КУпАП.

15.11.2024 р. ОСОБА_1 було надано ряд документів відносно її характеристик та дитини, тобто вже 15.11.2024 р. працівникам поліції було достовірно відомо про особу, яка «вчинила правопорушення».

Також, в матеріалах справи міститься рапорт інспектора СЮП ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Войнової Я. від 25.11.2024 р. про те, що нею виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП громадянкою ОСОБА_1 . При цьому, рішення керівника за рапортом не прийняте.

Отже, протокол складено з пропуском 24 годинного строку.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 19.11.2024 р. серії ВАД № 314372 склад адміністративного правопорушення зазначено такого змісту:

«14.11.2024 близько 18:38 год. гр. ОСОБА_1 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» щодо виховання свого сина гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки малолітній ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , дитячий майданчик наніс тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 д-з: забій м`яких тканин в ділянці лівого кульшового суглобу.».

Склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає вчинення умисних дій, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому, під не виконанням батьками обов`язків з виховання та навчання неповнолітніх дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, внаслідок яких відсутня необхідна турбота щодо виховання та освіти дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може бути виражена у тому, що вони не турбуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їх здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного отримання ними виховання, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Вказане свідчить, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП має бути доведено належними та допустимими доказами ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.11.24 р. ОСОБА_1 ухилилась від належного виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого її син, ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_3 .

Однак, протокол щодо ОСОБА_1 складений за ч. 1ст. 184 КУпАП, що передбачає відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, і в цьому випадку має доводитись не вчинення неповнолітнім правопорушення, а ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків у формі дії чи бездіяльності.

Про ухилення від виконання батьківських обов`язків не свідчить лише поведінка неповнолітнього, в діях батьків мають міститись ознаки невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством, що в протоколі не вказано.

Сам факт нанесення тілесних ушкоджень неповнолітнім сином не завжди утворює склад адміністративного правопорушення - невиконання батьківських обов`язків.

В матеріалах справи відсутні докази, які б доводили, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме, ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина.

Згідно положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 не ухилялась від виконання батьківських обов`язків, а за наведених обставин між її сином, іншими дітьми та потерпілим стався конфлікт (раптовий, сварка за те, щоб потерпілий не забирав сніг зібраний іншими дітьми). Також не встановлено, що саме штовхання ногою її сина ОСОБА_2 призвело до нанесених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 та те, що забій м`яких тканин в ділянці лівого кульшового суглобу є наслідком ударів ногою ОСОБА_2 . Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.11.2024 р., який складався за участі матері потерпілого, потерпілому «тілесних ушкоджень не заподіяно».

Відповідно до показів ОСОБА_4 під час перебування на дитячому майданчику (зі слів сина ОСОБА_4 ОСОБА_5 забирав у нього його лопатку для снігу, він її забрав назад, а ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_7 в нижню кінцівку ногою.».

Відповідно до показів ще одного хлопчика, який був на дитячому майданчику, під час конфлікту, ОСОБА_8 : «Ми в чотирьох почали грати в сніжки …. В подальшому ОСОБА_6 пішов до ОСОБА_7 відбирати сніжки та коли відбирав їх впав зверху на кучу снігу та ОСОБА_9 наніс ОСОБА_6 4 удари ногою в район тазу.».

Відповідно до показів ОСОБА_3 «… в цей момент підбіг ОСОБА_9 та вдарив в область грудної клітки ногою, я .. обперся спиною об лавочку. Після чого ОСОБА_9 повалив мене на сніг (я встиг закрити руками голову) та почав бити мене ногою в область тазу, в бік, в область паху. Коли я намагався встати ОСОБА_10 взяв руками мене за одяг та вдарив коліном в область грудей. Мені відразу стало недобре. В цей час вийшла моя мама, яка побачила дану подію з вікна.».

Відповідно до показів ОСОБА_2 , «.. ми пішли на гірку та ОСОБА_6 наскочив на мене ззаду та обхопив руками ззаду за шию та придавив. … ОСОБА_6 відібрав лопатку іграшкову в ОСОБА_11 та стукнув ногою по нозі ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_6 спеціально впав на кучу снігу який був на санчатах аби не дати нам змоги зліпити сніжки. Я повідомив ОСОБА_6 , що це наш сніг, та останній проігнорував. Коли ОСОБА_6 лежав на кучі снігу я намагався його зіштовхнути з санчат ногою та при цьому штовхнув його ногою 6-разів. При цьому злого умислу не мав. Тілесних ушкоджень не хотів наносити. Далі продовжили гру.».

З огляду на додані пояснення дітей, пояснення потерпілого щодо «умислу» нанесення ОСОБА_2 ушкоджень (їх місць нанесення, кількості, обставин) суперечать іншим показам дітей, які не вбачали в діях ОСОБА_12 умислу або образи, а відповідно не можуть бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

До того ж, жоден з долучених доказів не доводить того, що згадана конфліктна ситуація, яка виникла між дітьми, є наслідком саме ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків або щодо їх неналежного виконання.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому, ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

За порушення таких обов`язків, батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст. ст. 150, 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Однак, в протоколі не зазначено, від виконання яких саме батьківських обов`язків ухилилася ОСОБА_1 , наслідком чого малолітній син «наніс тілесні ушкодження», у протоколі не зазначено.

Тобто, у протоколі не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З зібраних матеріалів справи неможливо встановити причинний зв`язок між діями (чи бездіяльністю) ОСОБА_1 та наслідками, які настали (нанесення тілесних ушкоджень).

Санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає попередження або накладення штрафу на батьків або осіб, що їх замінюють за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Диспозиція сформульована в ч. 1 ст. 184 КУпАП норма є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути посилання на конкретну дію, яку вчинено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та від виконання такого самого обов`язку щодо забезпечення менших умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухилилася зазначена особа, їх зміст і в чому конкретно відбувається таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за зазначеною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушено норму спеціального закону особою, якщо так, то саме і в чому сталися ці порушення, із відповідним закріпленням встановлених норм, як у протоколі адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Стаття 150 Сімейного кодексу України встановлює такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в душі поваги до прав та свободи інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьків своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. та праці. Виховання дитини має напрямок на розвиток її особистості, поваги до прав, свободи людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, світу, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП , у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дані і місце його складення, посади, імені, імені, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. У разі правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 не зазначено, які конкретно обов`язки щодо виховання дитини, порушила остання.

В матеріалах справи будь-які дані про ухилення чи невиконання покладених на ОСОБА_1 обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання свого малолітньої сина відсутні.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умісна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яким законом передбачено адміністративну відповідальність.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про порушення адміністративного правопорушення. Він є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, в тому числі, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, стає викладеною у випадку певного правопорушення, винуватість у скоєнні якоїсь певної особи має бути доведена до суду; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального оскарження».

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КпАП України необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук