Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2222/24 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Номер провадження №33/4805/89/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 06.04.2024 о 07 годині 05 хвилин за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Оліївка, по вул. Л.Ступницького, 37, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а саме будучи особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Якимчук О.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права. Зокрема, вказав, що судом під час розгляду справи порушено вимоги ст.268 КУпАП, не надано можливості ОСОБА_1 надати пояснення, безпідставно відкладалися судові засідання, клопотання про виклик свідків та закриття провадження у справі залишені без уваги. Також, на його думку, в матеріалах справи відсутні докази правомірності зупинки та керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відеофіксація та оформлення адміністративних матеріалів проведені працівниками поліції з порушенням встановленого законом порядку. Звернув увагу, що згідно пояснень ОСОБА_1 працівник поліції наполягав, щоб він відмовився від проходження огляду та зазначав, що складений протокол є формальним та не матиме для нього наслідків, допустив ОСОБА_1 до подальшого керування транспортним засобом. Також, послався на те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що оскаржувану постанову отримано лише 29.10.2024.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Якимчук О.М. до суду апеляційної інстанції 29.01.2025 та 13.02.2025 не з`явились. Захисник повторно подав аналогічне попередньому клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні та повторно зобов`язуючись надати відповідні докази. Однак, суд не може визнати причини неявки учасників справи поважними. Зокрема, про обставини перебування ОСОБА_1 на лікуванні зазначалося ще в клопотанні від 29.01.2025. Отже у учасників справи було достатньо часу для надання відповідних доказів суду при подачі повторного клопотання з тих самих причин. Крім того, ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правничої допомоги №18/2024 від 08.04.2024 уповноважив адвоката Якимчука О.М. захищати його інтереси в суді, проте, з яких причин захисник не з`явився в судове засідання, останній суд апеляційної інстанції не повідомив.

За таких обставин, з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №171896 від 06.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 06.04.2024 о 07 годині 05 хвилин по вул. Л.Ступницького, 37, в с.Оліївка, Житомирського району, Житомирської області, керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на портативний відеореєстратор поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №171896 від 06.04.2024 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.04.2024 (а.с.4); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.5); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 06.04.2024 (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №318877 від 06.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.2); диском з відеозаписом події (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Даний доказ відповідає вимогам ст.251 КУпАП, є належним і допустимим, оскільки не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Відеозаписом також підтверджено, що ОСОБА_1 повідомлено, за якими ознаками йому пропонується пройти огляд на стан сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). При цьому, за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. Тому доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак алкогольного сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та правомірність зупинки підтверджується постановою про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ПДР, яку він підписав без будь-яких заперечень. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським були надані чіткі пояснення щодо мотивів зупинки, а саме, порушення останнім вимог знаку 3.41 (контроль), а тому його подальші дії регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. Крім того, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції факт керування транспортним засобом та його зупинки за порушення ПДР не заперечував, протокол про адміністративне правопорушення підписав без зауважень.

Невручення ОСОБА_1 акта огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, відсутність в матеріалах справи свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також, відеозаписом спростовуються доводи апеляційної скарги щодо не відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав обов`язок, визначений п.2.5 ПДР, дії водія правильно кваліфіковані уповноваженою особою за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги стосовно провокаційних дій працівників поліції не підтверджені належними і допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Також, суд апеляційної скарги не вбачає порушень суддею норм процесуального права під час розгляду справи, які б могли бути підставою для скасування судового рішення. Матеріалами справи підтверджено, що судом вжито усіх заходів щодо дотримання прав учасників судового процесу, передбачених ст.268 КУпАП.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дослідив докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстави для скасування постанови судді місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Якимчука Олександра Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Житомирського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич