Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6013/24 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Номер провадження №33/4805/27/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Сірача В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Сірача Володимира Сергійовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 21 червня 2024 року о 21 год 16 хв по вул. Слобідська в м. Житомирі керував автомобілем Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестера «Драгер 6820», тест № 344, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування водій відсторонений.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Сірач В.С., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в ході судового розгляду не було надано сертифікат якості та свідоцтво повірки приладу, оскільки згідно відповідей органів поліції на запит адвоката прилад Драгер 6820 №ARKL2614, яким проводився огляд ОСОБА_1 відсутній, але надані копії документів на газоаналізатор Драгер 6820. Вказані розбіжності не дають можливості перевірити відповідність приладу вказаного в роздруківці технічним показникам та підтверджують обґрунтований сумнів в показах приладу. Вважає, що судом з власної ініціативи вжиті заходи по збиранню доказів «вини» особи щодо розбіжностей у даних приладу, який використовувався при огляді та відповідей на запит адвоката. Зазначає, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки останній стверджував, що керування здійснювала дружина, яка має водійське посвідчення. Крім того, зупинка транспортного засобу була безпідставною, оскільки підставою зупинки було вказано розміщення решітки на номерному знаку автомобіля, а у постанові - за невикористання паска безпеки, остання не озвучувалася та надана лише для підпису ОСОБА_1 як і роздруківка показників приладу Драгер. Також, відсутні докази, що поліцейськими було з`ясовано у ОСОБА_1 чи погоджується він з результатами огляду та в подальшому не запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Вважає, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у суду першої інстанції не було, оскільки вина недоведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Сірача В.С., який апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2024, у відповідності до якого ОСОБА_1 21 червня 2024 року о 21 год 16 хв по вул. Слобідська в м. Житомирі керував автомобілем Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестера «Драгер 6820», тест № 344, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); роздруківкою Alkotest-6820 від 21.06.2024 № 344, результат якого 0,28 проміле (а.с. 4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5); направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2024 (а.с. 6); копією постанови поліцейського відділу поліцейської діяльності № 1 (смт. Черняхів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області серії ЕНА № 2446174 від 21.06.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 122 КУпАП (а.с. 3); наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських (а.с. 11).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» підписано ОСОБА_1 без зауважень на дії працівників поліції.

Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що зупинка транспортного засобу була безпідставною, не заслуговують на увагу, оскільки зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Як убачається з відеозапису, автомобіль Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркований на узбіччі дороги з увімкненою аварійною сигналізацією перед автомобілем поліцейських. ОСОБА_1 , діставши документи з салону автомобіля через водійські дверцята, підійшов до поліцейських та у ході розмови не заперечував факту керування транспортним засобом, вказавши, що «випив бутилку пива після роботи, забрав жінку, думав, що проскочу до хати…». Під час спілкування ОСОБА_1 не заперечує факт керування автомобілем і вживання ним алкогольного напою (пива) та весь час пропонує поліцейським домовитись для вирішення проблеми.

Тобто, факт зупинки та керування ОСОБА_1 визнав особисто, зокрема, погодився з постановою серії ЕНА №2446174 від 21.06.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 510 грн, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 3), за що особисто поставив підпис, тобто визнав, що керував вказаним транспортним засобом, а тому доводи в цій частині повністю спростовуються.

Покликання захисника на ту обставину, що постанова серії ЕНА №2446174 від 21.06.2024 оскаржується в суді першої інстанції, апеляційним судом не приймаються, як такі, що не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В даному випадку, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 , йому були надані пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п. 2.9 «а» ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.

Покликання захисника на те, що керування здійснювала дружина ОСОБА_1 , яка має водійське посвідчення є способом самозахисту, бажанням уникнути ОСОБА_1 відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами, зокрема, відеозаписом, де дружина ОСОБА_1 зазначає «за мене сів за кермо, я роблю до дев`ятої години».

Доводи скарги відносно того, що поліціянтами порушено процедуру огляду, передбачену ст. 266 КУпАП, зокрема, відсутні докази безумовного погодження ОСОБА_1 з результатами тесту, а також відсутні докази його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, є безпідставними, оскільки поліціянти неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу «Alcotest Drager» або у медичному закладі. ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, який виявив у нього алкоголь у кількості 0,28 ‰. Також його було ознайомлено з результатами тестування спеціальним засобом «Drager Alcotest 6820», актом огляду, які він підписав та погодився з останніми, ніяких заперечень не виказував. Зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції, пов`язаних з проведенням процедури огляду на стан сп`яніння, не заявляв, а тому у працівників поліції не було підстав для направлення його до закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Твердження захисника про те, що судом з власної ініціативи вжиті заходи по збиранню доказів «вини» особи щодо розбіжностей у даних приладу, який використовувався при огляді та відповідей на запит адвоката є власним тлумаченням захисника, оскільки суд не збирав докази за власною ініціативою, на підтвердження обставин, викладених у протоколі, а уточнював інформацію, яка надавалася адвокатом Сірачем В.Б. під час розгляду справу із доказами, які містяться в матеріалах справи.

Покликання захисника щодо приладу Драгер 6820 № АRKL 2614, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зокрема, не надано сертифікат якості та свідоцтво повірки приладдя, ґрунтується на листі заступника начальника УПП в Житомирській області від 20.08.2024 № 158аз/41/28/02-2024.

Однак, згідно з вказаним листом прилад Драгер 6820 № АRKL 2614 відсутній в УПП в Житомирській області, тоді як огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився поліцейськими іншої установи працівниками відділу поліцейської діяльності № 1 (смт. Черняхів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Тобто доводи адвоката Сірача В.С. про те, що вказаний алкотестер не перебуває на балансі в органах поліції не підтверджені належними доказами.

Посилання захисника в суді апеляційної інстанції на те, що працівниками поліції не було встановлено чітко місце вчинення правопорушення, спростовується наявним відеозаписом та адреса вчинення зазначена м. Житомир, вул. Слобідська.

В той же час, не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

У даному випадку, допущене працівником поліції порушення не є істотним, не робить даний доказ (протокол про адміністративне правопорушення) недопустимим або неналежним.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні у справі Сутяжник проти росії від 23 липня 2009 року, відповідно до якого не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи. Усі ці доводи захисту були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким суд надав правильну та неупереджену оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сірача Володимира Сергійовича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2024 року- без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь