Справа № 503/73/25
Провадження №3/503/268/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем контролю вимірювальних приладів і автоматизації на ТОВ «Соковий завод Кодимський», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

15 січня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221288, згідно змісту якого 15.01.2025 року о 07:46 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 25 км автодороги Т1611, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, згідно огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу алкотестера «Drager»ARSC 0116, що підтверджується тестом результат якого становить показник 0,23 %0 (проміле), із застосуванням технічного засобу відеозапису на боді-камеру Novestom NVS7, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не визнав себе винуватим у вчиненні правопорушення зазначеного у змісті протоколу про адміністративне правопорушення посилаючись на обставини зазначені у письмовому вигляді, які надав суду для їх долучення до матеріалів справи. Також на уточнююче запитання суду зазначив, що інвалідності не має, працює слюсарем контролю вимірювальних приладів і автоматизації на ТОВ «Соковий завод Кодимський», де отримує заробітну плату в мінімально передбаченому законодавством розмірі. Водночас просив суд, у разі якщо суд прийде до висновків про наявність в його діянні правопорушення та у зв`язку з цим про притягнення його адміністративної відповідальності, то з огляду на розмір його доходу відстрочити йому сплату штрафу на 5 місяців.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно довідки, виданої інспектором САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області 15.01.2025 року (а.с.6), ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами з видачою відповідного посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.07.2021 року.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння.

У відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В свою чергу у відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно до пунктів 3-4, абзацу першого пункту 6 і пунктів 7-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 4 і 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

15.01.2025 року о 07:46 годині водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками Національної поліції, про що в сукупності свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221288 від 15.01.2025 року (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 , без будь-яких заперечень щодо його змісту; письмове пояснення самого ОСОБА_1 від 15.01.2025 року (а.с.5), в якому ним визнавався факт керування згаданим транспортним засобом на час його зупинки поліцією; а також відеозапис « 01640__0003A.MP4» (проміжок часу запису 00:00-01:10), зробленим на нагрудну камеру поліцейського 01640_001640, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на CD-R диску (а.с.7) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано рух транспортного засобу до його зупинки на узбіччі дороги на вимогу працівника поліції, а також те, що даним транспортним засобом керував саме водій ОСОБА_1 , який перебував в ньому на місці водія та в подальшому залишив його вийшовши на зовні через передні ліві (водійські) двері.

При цьому, згідно змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, нерозбірлива мова.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Внаслідок чого 15.01.2025 року о 07.51 годині водій ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARSC-0116 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARSA-0185 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, пройшов тестування на алкоголь із результатом 0,23 о/оо (проміле), про що свідчить відповідний талон-чек тестування № 202 (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221288 від 15.01.2025 року (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень щодо його змісту.

При цьому, на вищезазначеному відеозаписі « 01640__0003A.MP4» (проміжок часу запису 08:05-09:02) зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас на відеозаписі « 01640__0003A.MP4» (проміжок часу запису 09:03-10:45) зафіксовано ту обставину, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням газоаналізатору «Драгер» поліцейський неодноразово задав водію ОСОБА_1 запитання щодо його згоди з результатом його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з одночасним роз`ясненням йому можливості, у разі незгоди, пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 врешті о 07:56:48-53 годині відповів «ні», тобто незгоден, та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.

Однак, в подальшому о 08:02:42 годині, залишаючись ще на місці зупинки транспортного засобу, водій ОСОБА_1 на чергові запитання поліцейського щодо його згоди з результатом його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та наявності бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння в Кодимській лікарні відповів, що з цим результатом згоден і проходити огляд в лікарні не бажає, що підтверджує відеозапис « 01640__0004A.MP4», зроблений на нагрудну камеру поліцейського 01640_001640, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на CD-R диску (а.с.7) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації.

Окрім того,водій ОСОБА_1 проставив свій підпис у графі на підтвердження своєї згоди з результатами його огляду на стан сп`яніння в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4).

Таким чином процесуальних підстав для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було.

Крім того, в своїх письмових поясненнях від 15.01.2025 року (а.с.5) та в графі пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221288 від 15.01.2025 року (а.с.2), а також на відеозаписі « 01640__0003A.MP4» (проміжок часу запису 01:39-01:55) ОСОБА_1 зазначав, що вчора 14.01.2025 року вживав алкогольний напій у вигляді пива в обсязі 2 літрів, що саме по собі пояснює причини виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та відеозаписом, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

В свою чергу відеозапис «01640__0005A.MP4», зроблений на нагрудну камеру поліцейського 01640-001640, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на CD-R диску (а.с.7) і досліджені судом під час судового розгляду шляхом демонстрації містить фіксацію обставин виключно вже про саме оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме надання ОСОБА_1 складених процесуальних документів та їх підписання ними.

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі за текстом Закон) поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

При цьому, згідно пункту 9 ч.1 ст. 31 Закону, поліція може застосовувати такі превентивні заходи застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 40 Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, автоматичну фото і відеотехніки, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

У зв`язку з чим суд вважає, що відеозаписи «01640__0003A.MP4», «01640__0004A.MP4», «01640__0005A.MP4», зроблені на нагрудну камеру поліцейського та наявні на CD-R диску (а.с.7), є належними, допустимими, достовірними і достатніми джерелами доказів з огляду на положення ст. 251, 266 КУпАП.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до положень п.5 ст. 7 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, зі змінами та доповненнями Європейської угоди від 01 травня 1971 року: «в национальном законодательстве должны быть предусмотрены специальные положения, касающиеся вождения под воздействием алкоголя, а также допустимый законом уровень содержания алкоголя в крови, а в соответствующих случаях - в выдыхаемом воздухе, превышение которого является несовместимым с управлением транспортным средством. Во всех случаях максимальный уровень содержания алкоголя в крови в соответствии с национальным законодательством не должен превышать 0,50 г чистого алкоголя на литр крови или 0,25 мг на литр выдыхаемого воздуха».

При цьому, згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В свою чергу заперечення ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що були ним висловлені усно в судовому засіданні та додатково надані ним суду у письмовому вигляді, долученому до матеріалів справи, суд оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення від відповідальності, з огляду на те, що:

- обставини законності підстав здійснення працівниками поліції зупинки транспортного засобу під його керуванням не впливає на наявність у водія обов`язку виконати вимоги пункту 2.5 Правил та на саму наявність у його діянні порушення пункту 2.9(а) Правил, у разі встановлення перебування водія у стані сп`яніння, та як наслідок вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому не є предметом розгляду у даній справи та може бути предметом перевірки і розгляду за його зверненням до ГУНП в Одеській області в рамках відповідної адміністративної процедури;

- посилання на те, що було порушено безперервність відеозапису внаслідок поділу його на три окремі частини, а відтак є неналежним доказом, безпідставні внаслідок того, що чинне законодавство не встановлює вимог до тривалості відеозапису, який має бути наданий на виконання вимог ч.2 ст. 266 КУпАП. Натомість така вимога як «безперервність» передбачена лише для самої відеозйомки/відеозапису в пункті 5 розділу II, пункту 2 розділу IIІ та підпунктів 1 і 2 пункту 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026. При цьому, долучення до протоколу про адміністративне правопорушення окремих фрагментів відеозапису не є свідчення того, що сама відеозйомка/відеозапис здійснювались не безперервно, оскільки працівник поліції на власний розсуд визначив, якої кількості і якого обсягу окремих фрагментів із загального безперервного відеозапису з його портативного відеореєстратора буде достатньо для підтвердження обставин події правопорушення у конкретній ситуації.На всіх трьох фрагментах відеозаписів зафіксована чітка послідовність події, яка стала підставою для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема керування ним транспортним засобом, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, висловлення незгоди водієм з результатом цього огляду і висловлення бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння, зміна водієм раніше висловленої позиції щодо висловлення ним згоди з результатом його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і висловлення відсутності бажання проходити медичний огляд на стан сп`яніння, пред`явлення водію складених документів за результатом оформлення правопорушення для їх підписання. Тому суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на трьох фрагментах відеозаписів достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі подій, що ніяким чином не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин у даній справі та доведеності поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки інші докази, дослідженні судом, зокрема письмове пояснення самого ОСОБА_1 від 15.01.2025 року (а.с.5), в сукупності зі змістом відеозаписів, надають можливість суду встановити обставини справи, та підтвердити обставини події правопорушення, а тому наявних фрагментів відео файлів цілком достатньо для досягнення мети їх долучення;

- посилання на те, що на долученому відеозаписі зафіксовано те, що працівник поліції здійснює «незрозумілі маніпуляції» з приладом газоаналізатором «Драгер» з вже пристебнутим до нього мундштуком для продуву повітря, що на його думку не виключає можливість у такий спосіб продуття в нього повітря самим працівником поліції або поміщення до неї алкоголю, спростовуються самим подальшим відеозаписом. Так на відеозаписі «01640__0003A.MP4» (проміжок часу запису 04:12-05:04) зафіксовано як в службовому автомобілі поліцейський, який тримає в долонях рук прилад «Драгер» та намагається ними та своїм подихом (пристебнутий мундштук направлений в інший бік) відігріти його, та каже іншому поліцейському, що прилад не вмикається внаслідок низької температури. Тобто «незрозумілими маніпуляціями» були дії поліцейського щодо нагрівання приладу до температури необхідній для його увімкнення. При цьому в самому талон-чеку тестування № 202 (а.с.3) температура +2,0 оС, що підтверджує висловлювання поліцейського про те, що дійсно була низька температура навколишнього повітря. Однак, суд вважає, що зазначене жодним чином не ставіть під сумнів результат огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки безпосередньо перед початком огляду останнього поліцейський здійснив пробний забір навколишнього повітря цим приладом і продемонстрував на камеру його результат «алкоголю немає», що передбачене функціоналом пункту 3.4.1 «Пасивний режим відбору проби» пункту 3.4 «Додаткові можливості при відборі проби» розділу 3 «Використання» посібника з експлуатації приладу для визначення концентрації алкоголю в повітрі, що видихається «Drager Alcotest 6820» та зафіксовано на відеозаписі «01640__0003A.MP4» (проміжок часу запису 08:08-08:23). Також суд відзначає, що у згаданому посібнику зазначено, що температура приладу впливає лише на час необхідний для здійснення вимірювання (пункту 3.3 «Автоматичне вимірювання» розділу 3 «Використання»), але не на якість самого вимірювання;

- посилання на те, що працівника поліції на нього чинився психологічний тиск шляхом залякування висловлюваннями, що керований ним автомобіль буде поміщений на спеціальний майданчик, якщо не погодиться з результатом його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, є безпідставними, так як за умов не підтвердження перебування водія у стані сп`яніння за результатом проходження медичного огляду, то у працівника поліції були б відсутні підстави вважати, що водієм учинено порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак не було б і правової підстави для проведення тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, передбаченої абзацом першим пункту 1 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року. Натомість підтвердження перебування водія у стані сп`яніння за результатом проходження медичного огляду навпаки надало працівнику поліції вважати, що водієм учинено порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак і правові підстави для тимчасового затримання транспортного засобу. Зазначене саме по собі може пояснювати причини зміни висловленої водієм позиції. В свою чергу посилання ОСОБА_1 , що зміною висловлення своєї позиції щодо результату його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу хотів уникнути проблем з власником цього транспортного засобу, яким керує за довіреністю, є також безпідставні, оскільки пункт 12 розділу ХІІІ згаданої Інструкції повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, що зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за зверненням, серед іншого, особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення. Водночас повідомлені ОСОБА_1 обставини можуть бути предметом перевірки і розгляду за його зверненням до ГУНП в Одеській області в рамках відповідної адміністративної процедури, але самі по собі не впливають на встановлення обставин, які мають значення для розгляду даної справи;

- посилання на те, що зазначені в змісті акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, нерозбірлива мова не вбачаються з відеозаписів, то суд відзначає, що метою відеозапису з портативного реєстратора поліцейського є насамперед фіксація самих навколишніх обставин події, а така ознака як запах взагалі не буде ним зафіксована. Водночас поліцейський зазначає ці ознаки за своїм особистим суб`єктивним сприйняттям, яке у кожного може бути суттєво різним.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024 та від 28.10.2024 року № 740/2024 , які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX та від 29.10.2024 року № 4024-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативні основне і обов`язкове додаткове адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

щодо відстрочення виконання постанови в частині стягнення у виді штрафу:

Згідно ч.2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до першого речення ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року у справі № 2-54/08 (провадження № 61-15140св18) зазначив, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому.

Ураховуючи розмір штрафу у 17000 грн, який є значною грошовою сумою в порівнянні з розмірами як прожиткового мінімуму для працездатної особи так і мінімальної заробітної плати, то суд приходить до висновку, що сплата порушником штрафу в такому розмірі одним платежем не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови становитиме для останнього надмірний тягар, а тому заява правопорушника про відстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу на п`ять місяців є обґрунтованою та підлягає задоволенню із відрахування перебігу строку цієї відстрочки з дня набрання даною постановою законної сили.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

щодо стягнення судового збору:

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 30, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284, 301 ч.2, 303 КУпАП, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату суми штрафу в розмірі 17000 грн строком на 5 (п`ять) місяців з дня набрання даною постановою законної сили.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко