Справа № 571/111/25
Провадження № 3/571/193/2025

06 лютого 2025 року с-ще Рокитне
Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Народичі, Народицького району Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №661367 від 26.12.2024: 26.12.2024 року о 14 год. 30 хв. встановлено, що в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків передбачених ст.150 СК України, по догляду за сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у тому, що мати проживає окремо від дитини з 27.09.2023 року по теперішній час, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась згідно вимог закону. Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності правопорушника, оскільки відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Зокрема, таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Із матеріалів справи вбачається, що будь-яких відомостей у підтвердження того, що ОСОБА_1 будь-яким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина матеріали справи не містять.
Опитана про обставини справи ОСОБА_1 пояснила, що поїхала за кордон на заробітки, де з 27.09.2023 до січня 2024 перебувала у Польщі. В цей час спілкувалась з чоловіком та дитиною в телефіонному режимі. В подальшому, як вбачається з її пояснень, чоловік заблокував її, подав на розлучення. У спілкуванні з сином їй чиняться перешкоди.
Проте, вказаній обставини інспектором СЮП ВВзГ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області не надано оцінки; відомостей про те, що вказана обставина дійсно перевірялась матеріали справи не містять.
Висновок про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 базується на зверненні начальника ССД Рокитнівської за вих. № 603 від 25.12.2024, в якому вказується, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що виразилося у тому, що вона проживає окремо від дитини, не бере участі у житті дитин, не цікавиться нею, у звязку з чим просить прийняти міри.
До вказаного повідомлення жодних підтверджуюючих документів не долучалось. У матеріалах справи відсутні відомості про те, що службою у справах дітей перевірялися умови проживання ОСОБА_1 та дитини з батьком; не зазначається, чи перебуває сім`я у СЖО, не перевірено пояснення ОСОБА_1 про те, що шлюб між нею та батьком дитини ніби-то розірвано з його ж ініціативи, а її спілкуванню з сином ним чиняться перешкоди.
Вказані обставини не були з`ясовані ні ССД, ні інспектором СЮП ВВзГ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, разом з тим, наявність перешкод у спілкуванні з дитиною виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпаП.
До протоколу долучено заяву ОСОБА_3 , адресовану ССД Рокитнвіської селищної ради, в якій він повідомляє обставини, що ніби -то мали місце в серпні 2023 року і що мати дитини ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання та утримання сина.
Незаважаючи на це, поведінка ОСОБА_1 , з невідомих причин, жодного разу не була предметом розгляду на засіданнях адмінкомісії при виконкомі селищної ради, що підтверджується наданою характеристикою на ОСОБА_1 від 08.01.2025.
Суд звертає увагу, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» у цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.
Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З долучених доказів неможливо встановити вину особи у вчиненні правопорушнення, передбаченого ст. 184 КУпаП. Інших доказів матераіли справи не містять.
Через відсутність належних та допустимих доказів суд прийшов до переконання, що вину особи не доведено, з огляду на що згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247,280,283,284 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження

Суддя: