печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134966 від 23.09.20024 року, водій ОСОБА_1 23.09.2024 року о 01 год. 05 хв., керувала автомобілем марки «PORSCHE CAYENNE» д.н.з НОМЕР_1 , в м. Києві по бул. М. Міхновського, 42, в стані алкогольного сп`яніння огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила провадження по справі закрити. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, повідомила, що лікар-нарколог склав висновок про її перебування у стані алкогольного сп`яніння безпідставно, без проведення будь-яких досліджень, а патрульні поводили себе упереджено. Окрім того, просила врахувати висновок, складений за наслідком її огляду на стан сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія» за самозверенням, відповідно до якого вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст.280 КУпАП, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапис, письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Правопорушення складається із наявності об`єктивних та суб`єктивних ознак, за сукупністю яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9а ПДР України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також оформлення результатів такого огляду, врегульовано «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735. (надалі Інструкція).

Згідно розділу ІІІ вказаної Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункти 8, 9 Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 23.09.2024 року о 01 год. 05 хв., керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Між тим, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції, їй запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager, на пропозицію працівника поліції остання погодилася, проте внаслідок декількох невдалих спроб задути, виявила бажання пройти огляд на стан сп`яніння саме у медичному закладі. В закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідне обстеження за допомогою газоаналізатора, після першої невдалої спроби задуву, черговим лікарем було запропоновано водійці здати біологічне середовище - сечу, на що ОСОБА_1 зазначила, що на даний час в туалет не хоче, внаслідок чого на підставі наявних клінічних ознак, був зроблений висновок про її перебування в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі клінічного огляду ОСОБА_1 зроблено висновок №005033 від 23.09.2024 року щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, що стало підставою для складання протоколу про притягнення останньої до адміністративної відповідальності. Разом з тим, будь-якого огляду за допомогою спеціального технічного засобу здійснено або лабораторного дослідження біологічного середовища здійснено не було.

Окрім того, на запит суду КМНКЛ «Соціотерапія» надано акт огляду ОСОБА_1 , у якому зазначено, що остання не обстежувалася та від проходження огляду відмовилася.

Суддя звертає увагу на те, що згідно протоколу, ОСОБА_1 поставлено у провину порушення вимог п. 2.9а ПДР на підставі висновку, зробленого без проведення огляду за допомогою вимірювальної техніки та обладнання або проведення лабораторних досліджень.

Однак, інкриміноване водієві порушення вказаного пункту ПДР не відповідає встановленим під час розгляду фактичним обставинам справи, оскільки до матеріалів справи долучено висновок лікаря про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, в той час як у акті огляду зазначено, що особа не обстежувалася та від огляду відмовилася, що є суттєвими розбіжностями задокументованих даних лікаря та є ознаками порушення іншого пункту правил дорожнього руху, який патрульними не поставлено ОСОБА_1 у провину.

Так, наявні в матеріалах справи докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР не узгоджуються між собою, викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає тих обставин, які встановлені в ході розгляду справи.

За відсутності встановленного ступеня сп`яніння особи, що притягується до адміністративної відповідальності, клінічна картина, встановлена лікарем -наркологом та висновок медичного закладу, який покладений в основу інкримінованого правопорушення не може вважатись допустимим та належним доказом за вказаних вище обставин.

Беззаперечних доказів на підтвердження факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, а наявні у представлених доказах розбіжності ставлять під сумнів правильність поставленого водієві у провину порушення пункту ПДР, як наслідок не зрозуміло у чому виражається об`єктивна сторона поставленого у провину водієві адміністративного правопорушення.

Поряд із цим, суддя не приймає до уваги наданий ОСОБА_1 висновок КМНКЛ «Соціотерапія» № 005009 від 29.09.2024, відповідно до якого вона 23.09.2024 не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, оскільки згідно із ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, вказаний вище огляд відбувся в порушення вимог ст. 266 КУпАП, а саме за відсутності працівника поліції.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП за обставин викладених у протоколі під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин, оскільки таке формулювання суті адміністративного правопорушення створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке особа притягується до адміністративної відповідальності.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя