Справа № 487/922/25
Провадження № 3/487/510/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, РНОКПП: не відоме, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №148342 вбачається, що 11.10.2024 о 12 год. 00 хв. на дорозі Р-60 , водій ОСОБА_1 керував т/з Scania R450 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Mega Light д.н.з. НОМЕР_2 , скоївши ДТП, а саме здійснив з`їзд до кювету після чого місце пригоди залишив. Вказаним гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.10 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

28.10.2024 постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 повернуто до Конотопского РВП ГУНП в Сумській області, для подання до належного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.02.2025 адміністративні матеріали надійшли в провадження судді Лагоді А.А.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином. На адресу суду надано письмові пояснення ОСОБА_1 із додатком фотокопії та флеш-пам`ять з файлами, де зазначено про розгляд справи без його участі та згідно яких не визнає своєї вини, просить провадження по справі закрити, обґрунтовуючи тим що ДТП сталося не з його вини, а у зв`язку із відсутністю попереджувальних знаків про наявність перешкод на дорозі у вигляді насипів та блокпостів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія, яка посягає на громадський порядок, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №148342 від 11.10.2024 встановлено, що працівниками поліції ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.10а) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.122-4 КУпАП.

За змістом ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно пункту 2.10а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В схемі ДТП зазначено про отримані пошкодження т/з Scania R450 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Mega Light д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 але схема не містить конкретизації автомобільної дороги та зазначення місця знаходження транспортного засобу але зазначено гебіони. В п.10 протоколу про адміністративне правопорушення від 11.10.2024 є посилання на технічний засіб відеозапису №000019 але такі записи не додано до адміністративних матеріалів.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 від 11.10.2024 зазначив, що він рухався 10.10.2024 о 22:30 т/з Scania R450 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Mega Light д.н.з. НОМЕР_2 автодорогою Р-60, підїжаючи до с.Підлипне виявив земляний насип з бетонними блоками перед яким не було дорожнього знаку, що вказує на перешкоду, аби запобігти зіткнення прийняв екстрене гальмування та втратив керування внаслідок чого з`їхав в кювет. Внаслідок ДТП пошкодив автомобіль.

ОСОБА_1 надав до своїх письмових пояснень копію листа Управління патрульної поліції в Сумській області від 12.11.2024. В листі повідомляється, що проведеним обстеженням на а/д Р-60 «Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин» в районі с. Підлипне виявлено блок пост (габіон). Зазначена споруда блокпоста виступає на проїзну частину дороги та не обладнана відповідними дорожніми знаками та маркувальними засобами. З метою запобігання скоєння ДТП голові Сумської ОДА та начальнику Служби відновлення та розвитку інфраструктури надано розпорядження щодо демонтажу споруди блокпосту.

Додатково суд дослідив відеофайл наданий ОСОБА_1 на якому видно влаштування на дорозі з обох боків блокпосту, транспортний засіб, що знаходиться в кюветі з явними слідами ушкодження.

Всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд не може погодитись із висновком працівників поліції зазначених в протоколі ЕПР1 №148342 від 11.10.2024 про те, що водій місце пригоди залишив та внаслідок чого є безпосередній причинний зв`язок з порушенням ним п.2.10а) ПДР України. Матеріали справи спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, що були предметом дослідження в справі №487/921/25 і як наслідок наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ст.12204 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 ст. 122-4 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що вина особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Тому приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-44 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 283-285, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.А. Лагода