СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/87/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2024 року серії ЕПР1 №160369, ОСОБА_1 , 27.10.2024 року о 21 год. 00 хв. в м. Київ, вул. Велика Окружна 2 керувала транспортним засобом КІА», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та за допомогою спец. Технічного приладу «Драгер» у встановленому законом порядку відмовилася на БК №473815, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгялду справи повідомлялась належним чином.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи .

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Із змісту ст. 130 ч.1 КУпАП слідує, що відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАПта Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.6, п.7, п.8 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

На переконання суду, лише чітке дотримання вказаної процедури, зокрема, проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного чи наркотичного сп"яніння з дотриманням положень ст. 266 КУпАП, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обгрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

З переглянутого відеозапису, який міститься на DVD-R диску, що доданий до матеріалів справи, відсутній запис про роз`яснення водієві прав та обов"язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням її права на правовий захист при складані протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису не можна зрозуміти конкретну причину зупинки транспортного засобу, на відео ОСОБА_1 неодноразово вказувала, що її зупинили без причини зупинки.

Також, відеозапис не відображає жодну з ознак алкогольного сп`яніння, на які посилався поліцейський під час бесіди з водієм та у протоколі, тому суд вважає, що у поліцейських взагалі не було підстав для проведення огляду.

Крім того, надане суду відео, яке починається не з моменту зупинки та посеред розмови, викликає розумні сумніви в тому, що поліцейськими було дотримано процедуру, передбачену ст.266 КУпАП, а, відповідно, відомості складаного протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів, з врахуванням усіх вище наведених обставин викликають розумні сумніви, і виключають можливість визнання таких документів як допустимих та достовірних доказів у справі.

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то й отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти Сполученого Королівства», «Schenk v. Switzerland»).

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Встановлені у судовому засіданні факти та допущені істотні порушення при оформленні адміністративних матеріалів не дають суду підстав вважати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

У зв`язку з чим, всі зібрані та складені працівниками поліції процесуальні документи та докази не є належними та допустимими щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому, провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.247 п.1, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Журибеда