Єдиний унікальний номер 341/170/25
Номер провадження 3/341/80/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

25.01.2025 о 17-52 годин в м. Бурштині по вул. Міцкевича ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Вольксваген транспортер н. з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, під час руху не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкість, щоб у разі потреби зупинитися, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого завдано матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п. 18.1 ПДР України-водій транспортного засобу не пропустив пішохода, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, п. 2.3 «б» ПДР-порушення, стеження, за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, тобто вчинив правопорушення ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, за якою вину у вказаному правопорушенні визнав. Підтверджує факт наїзду автомобілем на потерпілу, в результаті якого не було суттєвих травм, кровив ніс, були синяки та подряпини, що було саме і підтверджено лікарським оглядом в день події. Крім цього зазначає, що ліхтар з лівої сторони переходу не горів, на відміну від ліхтаря з правої сторони, що створило темну пляму, яка завадила виявити пішохода раніше, тому потерпілу побачив тільки як вона зробила крок з острівця безпеки, не переконавшись у відсутності автомобіля. Завдяки малій швидкості автомобіля вдалось уникнути травм. Відсутність світла з лівого ліхтаря пішохідного переходу можна побачити в наявності чіткої тіні у потерпілої на записі з події. Розгляд справи просить проводити без його участі, оскільки на цей час він знаходиться на військовій службі в Донецькій області.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суд виходить з такого.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає в порушені учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті адміністративного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретної норми нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким чином, для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 серії ЕПР1№ 231986 дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення пунктів 2.3 «б», 18.1, 2.10 «а», 2.10 «г» ПДР України.

Суд вважає доведеним порушення з боку ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення пунктів 2.3 «б» та 18.1 ПДР України з огляду на таке.

Відповідно до п. 2. 3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого за вищевикладених обставин доведена дослідженими доказами у справі, що перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме даними, які містяться у: -протоколі про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 серії ЕПР1№ 231986;

-схемі місця ДТП, яка відбулась 25.01.2025;

-письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.01.2025;

-письмовою заявою особи про визнання вини.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Вольксваген транспортер н. з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, під час руху не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкість, щоб у разі потреби зупинитися, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого завдано матеріальної шкоди, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Під час складення протоколу інспектор загалом дотримався вимог ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають законодавству.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, доведення вини особи і її ставлення до вчиненого правопорушення, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника на підставі та в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі оцінки встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 124, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 (вісімсот п`ятдесят) гривень, які перерахувати (отримувач коштів: ГУК в Івано-Франківській області/ Івано-Франківськ/ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0009001.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Київ/22030106, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА