Справа №750/2143/25
Провадження №3/750/964/25
П О С Т А Н О В А

17 лютого 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Самусь Л.В., розглянувши в ході підготовки до розгляду матеріли, які надійшли від ВАП управління патрульної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

в с т а н о в и в:

до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 07.02.2025 командиром взводу 31 роти 35 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Любов`ю Ходот, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд чи іншу особу.

Зазначений протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, де передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Проте, наведеним вимогам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає.

Так, диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до протоколу серії ВАД №285487 від 07.02.2025, ОСОБА_1 07.02.2025 близько 21 год 30 хв. в АДРЕСА_2 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, учинив відносно цивільної дружини свого брата ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме умисні дії, які полягали в стусанах, штовханнях, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого було завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства від 07.12.2017 №2229-VIII.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 вказаного вище Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч.1 ст. 1 Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри, інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Частиною 3 ст. 3 Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт - особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, яка й з огляду на дані протоколу, сталась не за адресою проживання таких осіб чи одного з учасників конфлікту, не може свідчити про вчинення фізичного чи психологічного насильства в розумінні вимог ч.1 ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

До того ж, матеріали справи, які долучено до протоколу, не містять доказів, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами однієї сім`ї, що вони пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, окрім як лише зазначення однакової адреси їх проживання.

Суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

У зв`язку з викладеним, вказаний протокол не відповідає наведеним вимогам, що є перешкодою для розгляду справи по суті, тому матеріали підлягають поверненню на доопрацювання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 268, 283, 256 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Повернути адміністративний матеріал за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 для належного оформлення начальнику Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Самусь