Постанова

Іменем України

17 лютого 2025 року

м. Київ

провадження №33/824/1429/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Сіренка Максима Юрійовича

на постанову Шевченківського районного суду м. Києва

в складі судді Глянь О. С.

від 16 січня 2025 року

у справі №761/44606/24 Шевченківського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

1. Історія справи

06 листопада 2024 року громадянин ОСОБА_1 по вул. Оранжерейна, 3-А, у м. Києві, керував транспортним засобом «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (1,90‰), що підтверджено тестом №4012 технічного приладу «Drager 6820», унаслідок чого, 06.11.2024, капрал поліції ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №167764, за порушення вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у порушенні п. 2.9.а ПДР України, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які долучені до протоколу, у їх сукупності підтверджують обставини зазначені у ньому, а саме, що останній керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

3. Короткимй зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Сіренко М. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку із чим просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2025 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

4. Аргументи скаржника

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд не звернув уваги на те, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці події ОСОБА_1 не погодився із наявним результатом, однак не був направлений поліцейськими до медичного закладу, про що свідчить відсутність направлення у справі, а на прохання повторно пройти огляд поліцейські йому відмовили.

Крім того, газоаналізатор «Drager 6820» проходив калібрування 20.11.2023 тобто минуло більше ніж 6 місяців від дати проведення огляду, що свідчить про недодержання шестимісячного строку калібрування, передбаченого інструкцією даного приладу. Окрім того, копії сертифікатів на прилад до протоколу не долучені, що дає підстави сумніватися у результаті.

Зазначено, що відеозапис не є безперервним, а все перелічене у сукупності робить недійсним проведений огляд на стан сп`яніння.

5. Позиція учасників справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні

У судове засідання, призначене на 17.02.2025 ні ОСОБА_1 , ні його захисник Сіренко М. Ю. не з`явилися.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Скаржник про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений своєчасно та належним чином шляхом отримання судової повістки, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції в електронний кабінет захисника ОСОБА_1 - Сіренка М. Ю. в підсистемі «Електронний суд» (а. с. 58-59).

Ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 не зверталися до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи і докази на підтвердження поважності причини неявки у судове засідання, призначене на 17.02.2025 не подавалися.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без його участі у судовому засіданні.

6. Позиція Київського апеляційного суду

Апеляційний суд заслухав доповідь судді, вивчив та перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

7. Фактичні обставини справи

З матеріалів справи, вбачається, що 06.11.2024, по вул. Оранжерейна, 3-А, у м. Києві, відбулася ДТП. Поліцейський, на місці ДТП, за установлених обставин склав протокол відносно ОСОБА_1 за порушення п. 12.1 ПДР України, а саме за не обрання безпечної швидкості руху та недотримання дистанції. Під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, на місці ДТП, у поліцейських виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події.

Огляд на стан сп`яніння водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», ARHK-0543 за результатами якого станом на 20 год. 01 хв., 06.11.2024, в повітрі, що видихнув водій ОСОБА_1 , зафіксовано 1,90 проміле етилового спирту.

ОСОБА_1 погодився із вищевказаним результатом.

8. Мотиви, якими керується Київський апеляційний суд та застосовані норми права

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина останнього повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП а саме: протоколом серії ЕПР1 №167674 від 06.11.2024; результатом тесту алкотестера «Alcotest Drager 6820», ARHK-0543, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,90 проміле; актом огляду на стан сп`яніння; протоколом серії ЕПР1 №167658 від 06.11.2024 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; поясненнями водіями учасниками ДТП та відеозаписом з бодікамери поліцейських, долученим до матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт спричинення ОСОБА_1 ДТП та визнання таких обставин останнім, який пояснював, що він здійснив зіткнення з автомобілем, який був запаркований, та його захисником не заперечувались обставини щодо факту ДТП, апеляційний суд не перевіряє обставини зупинки та факт керування транспортним засобом.

Разом з тим, захисник вважав, щоогляд, проведений на місці зупинки, за наявності сумнівів у коректній роботі газоаналізатора та відсутності калібрування приладу не рідше ніж один раз на 6 місяців, є недійсним та свідчить про порушення його прав працівниками поліції і є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Апеляційний суд не приймає такі доводи, з огляду на наступне.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Відповідно до п. 1 Розділу 2 Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Отже, виявлення у водіїв ознак сп`яніння є дискреційними повноваженнями поліцейських, а ознака алкогольного сп`яніння така як: запах алкоголю з порожнини рота може бути встановлена виключно органолептичним шляхом. Ознаки почервоніння очей встановлює поліцейський шляхом візуального спостереження. При цьому, відсутність перевірки ознак на відеозаписі не є підставою для визнання огляду недійсним, адже наявність ознак встановлює виключно поліцейський і це є лише підставою для огляду, оскільки метою є встановлення факту керування у стані сп`яніння чи спростування такого стану за результатами огляду. Оскільки у даному випадку результат тесту був позитивний 1,90 проміле, то заперечення стосовно відсутності ознак є необґрунтованими.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3 Розділу 2 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п. 4 Розділу 2 Інструкції).

Відповідно до пп. 3 п. 10 Розділу 2 Інструкції якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, за наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 266 КУпАП).

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З огляду на те, що у випадку висловлення незгоди з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські направляють водія на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, та у випадку погодження водія на проходження такого огляду, зобов`язані доставити водія до медичного закладу, де він має виконати вимогу та пройти огляд, результат якого відображається у висновку відповідного лікаря, перевірці також підлягає факт висловлення незгоди із результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №16774 від 06.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , 06.11.2024, о 19 год. 00 хв., на вул. Оранжерейна, 3-А, в м. Києві, керував транспортним засобом «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 ,в стані алкогольного сп`яніння. В протоколі зазначено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат тесту позитивний 1,90‰. Протокол підписаний ОСОБА_1 у всіх відповідних графах без зауважень (а. с. 2).

З результату огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», прилад ARHK-0543 вбачається, що у графі «результат тесту» зазначено показник 1,90‰. У графі дата та час зазначено: «06.11.2024, 20:01». У графі місцеположення, зазначено вул. Оранжерейна, 3-А, м. Київ. Вказаний результат (тест №4012) підписаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без зауважень (а. с. 6).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук. Також зазначено результат огляду, а саме 1,90 проміле (тест №4012). Також зазначено, що ОСОБА_1 з результатом огляду згоден та у відповідній графі міститься підпис останнього (а. с. 7).

З копії протоколу серії ЕПР1 №167658 від 06.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , 06.11.2024, о 19 год. 00 хв., на вул. Оранжерена, 3-А, в м. Києві, керував транспортним засобом «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, унаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду(а. с. 5).

В письмових поясненнях ОСОБА_1 від 06.11.2024, наданих ним на місці події, останній зазначив, що 06.11.2024, приблизно о 19 год. 11 хв., на вул. Оранжерейна 3-А, керував транспортним засобом «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , та скоїв наїзд на автомобіль «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на прозній частині, бо не помітив його (а. с. 8).

В письмових поясненнях потерпілий за протоколом за ст. 124 КУпАП ОСОБА_4 зазначив, що 06.11.2024, приблизно о 19 год. 06 хв., зупинився біля заїзду на шиномонтаж, увімкнув сигнал аварійної зупинки та вийшов із автомобіля. Дружина залишилася всередині. Світлові прилади у авто були увімкнені. Коли відійшов від автомобіля, почув удар, обернувся та побачив, що автомобіль «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на його автомобіль (а. с. 9).

Скаржник вказував на те, що поліцейські після незгоди ОСОБА_1 із результатом огляду, проведеного на місці події, не направляли його у заклад охорони здоров`я.

На перевірку таких доводів скаржника, апеляційний суд дослідив відео на DVD-диску, що міститься на аркуші справи 12 .

З відеозапису вбачається, що під час оформлення адміністративного матеріалу за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у поліцейських виникли підстави вважати, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із наявними ознаками, які правоохоронець повідомив ОСОБА_1 та поставив вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснивши при цьому процедуру проходження огляду та право висловити незгоду із результатом та пройти огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці події з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820». Після чого, водію було запропоновано обрати один із герметично запакованих мундштуків та після обрання і приєднання його до приладу було проведено контрольний забір на чистоту приладу та після показника про відсутність спиртів на мундштуку і в приладі ОСОБА_1 продув у прилад. Результат тесту 4012 - 1,90 проміле був озвучений ОСОБА_1 та роздрукований на відповідному принтері пристрою. Також поліцейський повторив, що у разі незгоди з результатом, водій може проїхати із ними до лікаря-нарколога в медичний заклад та пройти там повторний огляд. ОСОБА_1 висловив вербальну згоду із результатом приладу та при оформленні документів поставив у відповідних графах свої підписи без жодних зауважень.

Зазначені вище протокол, результат тесту 4012 приладу «Alcotest Drager 6820», акт огляду, протокол за ст. 124 КУпАП, пояснення та відеозапис є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював незгоди із результатами огляду, а навпаки, визнав показник приладу вербально, підписав акт огляду у графі «з результатом згоден». Підписав результат тесту 4012, та протокол без зауважень. При цьому, апеляційний суд зважає на те, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 право на проведення огляду у медичному закладі, однак водій не просив доставити його медичного закладу для проходження огляду, визнавши єдиний результат огляду, що був проведений на місці зупинки транспортного засобу.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, доводи скаржника, про порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не підтвердилися перевіркою матеріалів справи, зокрема відеозаписом та не спростовують факту керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що єдиний результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля зафіксований у тесті «Alcotest Drager 6820» (а. с. 6), а висловлення незгоди з таким результатом та відмова чи погодження проходити огляд у медичному закладі є правом ОСОБА_1 і є, з огляду на положення норм закону, продовженням розпочатого та закінченого з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. І таке право відоме ОСОБА_1 з огляду на те, що останній реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

При цьому, апеляційний суд констатує, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 , що у випадку незгоди із результатами проведеного на місці зупинки огляду, останній має право пройти огляд у медичному закладі, у присутності поліцейського, який його має доставити. ОСОБА_1 не висловлював незгоди із результатом приладу та не просив доставити його до медичного закладу, як безпосередньо після огляду, так і після складання адміністративного матеріалу та ознайомлення із ним ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що висловлення незгоди із результатами огляду проведеного на місці, передбачено лише безпосередньо після такого огляду, адже законом передбачений двогодинний строк проведення огляду, а тому посилання скаржника на те, що після огляду та складання матеріалів водій просив відвезти його на огляд у лікарню та висловлював незгоду із результатом, коли вже був складений протокол, є безпідставними та не приймаються апеляційним судом.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, не може бути доказами з огляду на порушення положень Інструкції №1026 від 18.12.2018, оскільки вказаний відеозапис, у сукупності з іншими доказами, відображає фактичні обставини справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9.а ПДР України доведена сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, а саме: протоколом серії ЕПР1 №167674 від 06.11.2024; результатом тесту алкотестера «Alcotest Drager 6820», ARHK-0543, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,90 проміле, актом огляду на стан сп`яніння, протоколом серії ЕПР1 №167658 від 06.11.2024 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; поясненнями водіями учасниками ДТП та відеозаписом з бодікамери поліцейських, долученим до матеріалів справи.

Отже доводи скаржника, про те, що суд першої інстанції не врахував відсутність доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовуються наявними матеріалах справи доказами, зазначеними вище, у їх сукупності.

Посилання скаржника на те, що огляд проведений за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», з дня калібрування якого минуло більш ніж 6 місяців до дати проведення огляду, не приймаються апеляційним судом з огляду на таке.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Стаття 27 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки, відповідно до якої калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання. Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», яке є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager «Alcotest 6820». На офіційному сайті ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі «Drager Alcotest 6820», становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

З даних тесту 4012 убачається, що останнє калібрування проведено 23 листопада 2023 року.

Огляд ОСОБА_1 проведено 06 листопада 2024 року, тобто протягом року з моменту проведення калібрування пристрою, відтак технічний прилад «Drager Alcotest 6820 ARН-0543», яким проведено огляд, є калібрований в часових межах визначених чинним законодавством.

Також скаржник вказував, що прилад не є сертифікованим.

Відповідно до п. 5 Розділу 2 Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Дійсно, у матеріалах справи відсутні сертифікати приладу, його інструкції, чи будь які інші докази для перевірки зазначених скаржником обставин. Однак, з відеозапису не вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 висловлював недовіру до приладу чи зазначав про недотримання інтервалів калібрування, чи вимагав свідоцтва про повірку технічного засобу. Суд з власної ініціативи не може збирати докази, а положеннями п. 5 Розділу 2 Інструкції передбачено надання таких сертифікатів виключно на вимогу водія.

Ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 не заявляв клопотання про долучення таких доказів до справи, не просив у суду їх витребувати, як і не долучав доказів на підтвердження оскарження дій поліцейських в частині використання останніми некаліброваних та несертифікованих засобів вимірювальної техніки.

Окрім того, даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що останній вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.

Водночас законом та Інструкцією, долучення до матеріалів справи сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як про це зазначала захисник, не передбачено.

Відсутність цих документів у справі не підтверджує доводи скаржника про проведення огляду ОСОБА_1 з використанням технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому, апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ? від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Постанова суду апеляційної інстанції містить достатні мотиви, для відповіді на істотні доводи скаржника.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 266, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Сіренка Максима Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва 16 січня 2025 рокустосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик