Справа № 156/14/25
Провадження № 3/156/120/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Нововолинськ Волинської області, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №430981 від 31.12.2024 вбачається, що 27.12.2024, близько 23 год. 52 хв., громадянин ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду, а саме був відсутній по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 після 22 год., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.187 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що на час приходу працівників поліції він перебував вдома та спав, тому не відчинив двері. Однак коли поліцейські прибули повторно він почув їх приїзд та відкрив двері. Як з`ясувалась, поліцейські приїхали повторно з проміжком часу у 30 хвилин.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та проаналізувавши матеріали справи вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, виходячи з наступних мотивів та встановлених обставин справи.

Так, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП до протоколу долучено:

- рапорт за фактом повідомлення поліцейського на лінію «102» про вчинення правопорушення;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він повідомив ті ж обставини, що й під час судового засідання;

- ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 26.06.2024, відповідно до якої стосовно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд на один рік, із встановленням обмежень, зокрема, із забороною виходити з будинку за місцем проживання з 22:00 до 06:00 год. наступної доби;

- довідку відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про те, що ОСОБА_1 05.08.2024 повідомлено про встановлення відносно нього адміністративного нагляду;

- постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 30.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП;

- диск (dvd) з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого вбачається, що 27.12.2024 о 23:45 поліцейський прибув до домоволодіння та декілька разів постукав у вхідні двері, однак двері ніхто не відкрив;

Зі змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення слідує, що 27.12.2024, близько 23 год. 52 хв., громадянин ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду, а саме був відсутній по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 після 22:00 год.

Тобто, зміст протоколу фактично не свідчить про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, оскільки вказана норма закону передбачає відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, однак у протоколі стосовно ОСОБА_1 повторність, як кваліфікуюча ознака, не відображена.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, з урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 ЄКПЛ.

При цьому, будь - яких доказів на підтвердження відсутності ОСОБА_1 за місцем свого проживання 27.12.2024, під час дії заборони залишати місце мешкання, суду не надано та перед судом не доведено, а тому відсутні підстави для висновку про порушення ним умов адміністративного нагляду.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Рапорт за фактом повідомлення поліцейського про вчинення правопорушення також не можна вважати належним доказом у справі, оскільки поліцейський, у даному випадку, є заінтересованою особою.

При цьому суд враховує пояснення ОСОБА_1 про те, що він не чув коли працівники поліції здійснювали перевірку дотримання ним адміністративного нагляду, оскільки спав. При повторній перевірці, яка зі слів ОСОБА_1 відбулась приблизно через 30 хвилин, він відкрив двері поліцейським, тобто підтвердив дотримання ним адміністративного нагляду.

Суд приймає дані пояснення, як такі, що є об`єктивними і логічними, оскільки працівники поліції приходили для проведення перевірки у нічний час доби, а саме о 23 год. 45 хв., а тому ОСОБА_1 дійсно міг відпочивати, а з огляду на відсутність доказів того, що останній дійсно був відсутній за місцем проживання, його твердження заслуговують на увагу.

Також, з дослідженого відеозапису вбачається, що світло у домоволодінні не було ввімкнене, що, у даному випадку, підтверджує версію ОСОБА_1 про те, що на момент перевірки він міг спати.

Відсутність об`єктивних доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 умов адміністративного нагляду, свідчить про недоведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП за викладених у протоколі обставин, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 187, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя Н.Н. Комзюк