Справа № 375/307/25
Провадження № 3/375/349/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Упраління патрульної поліції у Київській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає у кв. АДРЕСА_1

за частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

7 січня 2025 року о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи на АДРЕСА_2 , умисно висловлював погрози, нецензурну лайку відносно своєї дружини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю останньої, вчинивши домашнє насильство психологічного характеру. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Відповідальність за вказане вище адміністративне правопорушення передбачена частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що постановами Рокитнянського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн; постановами Рокитнянського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти протоколу не надав, передбаченим законом правом на правову допомогу не скористався.

Враховуючи, належне повідомлення про час та місце розгляду справи, дотримуючись вимог статті 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог частини 1 статті6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їхніх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою статті 173-2 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

За змістом статті 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, де міститься:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 073799 від 7 січня 2025 року,

- довідкою визначення повторності ГБ від 8 січня 2025 року;

- витягом з бази "АРМОР";

- копією постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року;

- витягом з бази "АРМОР";

- копією постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року;

- витягом з бази "АРМОР";

- копією постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року;

- витягом з бази "АРМОР";

- копією постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року;

- копією термінового заборонного припису стосвно кривдника від 7 січня 2025 року;

- копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 7 січня 2025року;

- копією заяви ОСОБА_3 від 7 січня 2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 7 січня 2025 року;

- рапортом заступника командира взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППП в місті Біла ЦУерква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 7 січня 2025року;

- диском з відеозаписом зафіксованим на нагрудну бодікамеру працівниками поліції, який переглянутий у судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП доведена повністю та підтверджується зібраними у справі доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 3 статті 173-2 КУпАП у вигляді штрафу. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за статтями 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

Крім цього, відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, частиною 3 статті 173, 221, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шістдесятии неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.

- реквізити для сплати штрафу: (рахунок отримувача: UA0010842; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету:21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

- реквізити для сплати судового збору: (рахунок отримувача: UA 0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із статтею 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Марина СМИК