Справа № 164/3002/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Селище Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Ониско Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли відвідділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Колки, зі слів ОСОБА_1 постійного місця проживання він не має,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 592328 від 14 листопада 2024 року, ОСОБА_1 14 листопада 2024 року, біля 20 год. 00 хвилин, перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 та колишньої дружини ОСОБА_3 нецензурними словами, погрожував їм фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , пояснив, що він особисто побудував житловий будинок за адресою; АДРЕСА_1 , після чого подарував вказаний будинок дружині ОСОБА_3 . Приблизно через рік дружина ОСОБА_3 подала в суд позов про розірвання шлюбу. Він намагався вберегти сім`ю, про те заходи примирення результату не принесли і шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу він залишив будинок за вказаною адресою і на даний час проживає в готелях. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує спір про майно, тому ОСОБА_3 всіляко намагається скомпрометувати свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 . Саме це і було приводом зі сторони ОСОБА_3 14 листопада 2024 року викликати працівників поліції та повідомити останнім неправдиву інформацію відносно ОСОБА_1 . Все зазначене в протоколі не відповідає дійсності та не підтверджується жодним доказом. В період з 04.11.2024 по 11.11.2024 він перебував на стаціонарному лікуванні в лікувальному закладі. До нього приїхала його старша дочка ОСОБА_4 , яка попросила в нього гроші на поїздку в Карпати. Він надав їй кошти, але не в повному обсязі згідно прохання останньої. 14 листапада 2024 року він після лікування прихав за місцем проживання його дітей за вищевказаною адресою і привіз піцу меншій дочці ОСОБА_5 . Та передав її останній. Після того як він повертався до автомобіля, який знаходився на вулиці поряд з будинком, то ОСОБА_3 вибігла з будинку і жбурнула піцу в автомобіль. Він почав словесно виражати своє обурення. В цей час старша дочка ОСОБА_4 скориставшись його зайнятістю з спілкуванням з ОСОБА_3 , сіла в його автомобіль та спробувала забрати його сумку з грошима. Він спробував завадити цьому і коли сідав в автомобіль то відчув сильний удар в голову. Пізніше він зрозумів, що удар шваброю йому нанесла його колишня дружина ОСОБА_3 . По приїзді працівників поліції він розповів обставини події і відомості про нанесення йому тілесних ушкоджень внесені в ЄРДР. Просить закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До протоколу долучено пояснення ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_2 , в яких вказано на неправомірну поведінку ОСОБА_1 14.11.2024, що зазначена в протоколі. При цьому останні не заперечують факту прибуття ОСОБА_1 за вказаною адресою для спілкування з молодшою донькою ОСОБА_5 та факту намагання старшої дочки ОСОБА_4 забрати грошові кошти в ОСОБА_1 .

Окрім пояснення громадянки ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні будь які інші докази події, що зазначена в протоколі.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена в судовому засіданні, оскільки зазначена в протоколі подія, викликає обґрунтовані сумніви в її правдивості, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 . З матеріалів справи встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 існує тривалий майновий конфлікт, що виник після розірвання шлюбу. ОСОБА_1 прибув по місцю проживання ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_2 з метою реалізації свого права на участь у вихованні дитини, дочки ОСОБА_5 . Неповнолітня ОСОБА_2 без дозволу самовільно проникнула в автомобіль ОСОБА_1 з метою самовільно забрати в останнього грошові кошти, що і сама не заперечує в своїх поясненнях. Тому вказані в поясненнях посилання ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 ображав їх та нецензурно лаявся ставиться під сумнів суддею, оскільки вказані особи є протилежною стороною конфлікту. Також суддя ставить під сумнів, що ОСОБА_1 застосовував фізичне насилля, так як будь які тілесні ушкодження у ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_2 відсутні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає встановленим, що під час розгляду справи в суді не знайшло підтвердження, що ОСОБА_1 було вчинено 14 листопада 2024 року адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за це, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 173-2, 247, 251, 279, 283-285, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ВАД № 592328 від 14 листопада 2024 року - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.