Справа № 761/213/25
Провадження № 3/761/561/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Ради адвокатів Донецької області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступник директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (), адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця роботи: АДРЕСА_2 , - за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2024 року уповноваженим членом Ради адвокатів Донецької області Коником Геннадієм Володимировичем на складання протоколів про адміністративні правопорушення у частині, що стосується порушення права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», діючи на підставі рішення РА Ради адвокатів Донецької області від 30 листопада 2022 року та довіреності, виданою Головою Ради адвокатів Донецької області 15.01.24, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 17, в якому зазначено, що адвокат Осика Сергій Валентинович, який обліковується у Раді адвокатів Донецької області, надаючи правову допомогу в межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у провадженні КДКА Донецької області відкрите за заявою посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі-Фонд) , у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся з адвокатським запитом № Б-7 від 20.11.2024 до посадової особи Фонду ОСОБА_1 який листом Фонду № 61-12176/24 неправомірно відмовив адвокату у наданні наступної інформації: 1. Надати інформацію, чи підписував ОСОБА_1 скаргу до КДКА на адвоката ОСОБА_3, як фізична особа. 2. Надати інформацію, чи підписував ОСОБА_1 , скаргу КДКА на адвокатська ОСОБА_3, як посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 3. Надати письмову згоду (рішення) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яке надавало право ОСОБА_1 зазначити робочу адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як адресу для листування у скаргах, підписаних громадянином ОСОБА_1 , як фізичною особою.

У вказаному протоколі ДН №17 зазначено, що з отриманої за вх. № 141 від 10.12.2024 заяви Осики Сергія Валентиновича , надісланої до Ради Адвокатів Донецької області та доданих до неї копій документів встановлено, що адвокат звернувся з адвокатським запитом № Б-7 від 20.11.2024 до посадової особи Фонду ОСОБА_1 з проханням надати інформацію. До адвокатського запиту № Б-7 від 20.11.2024 на виконання ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом були належним чином долучені посвідчені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру. Поданий адвокатський запит належним чином відповідав вимогам ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Посадовою особою Фонду ОСОБА_1 на адресу адвоката Осики Сергія Валентиновича було надіслано листа за вих.: № 61-11844/24 на бланку фонду за підписом посадової особи - заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 , з змісту листа вбачається відсутність запитуваної інформації, що має ознаки неправомірної відмови в наданні інформації адвокату.

У протоколі також зазначено, що 10 грудня 2024 року на адресу посадової особи Фонду ОСОБА_1 . Уповноваженим на складання адміністративних протоколів було направлено через скриньку поштової кореспонденції фонду лист запрошення прибути 11 грудня 2024 у 10 ранку для складання протоколу. У листі Уповноваженого на складання адміністративних протоколів також було зазначено , що за вх. № 141від 10.12.2024 до Ради адвокатів Донецької області року надійшла заява адвоката Осики С.В., з вимогою про складання стосовно посадової особи Фонду ОСОБА_1 протоколів за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП. З заяви та доданих документів вбачається, що адвокат Осика С.В. відповідно до ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся до ОСОБА_1 як посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом направлення адвокатського запиту № Б-4 від 13.11.2024. У листі Уповноваженого на адресу посадової особи Фонду ОСОБА_1 було зазначено, що за підписом останнього із зазначенням власної посади - заступника директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних адвокату було надіслано лист на бланках Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з змісту одного з них, вбачається неправомірна відмова у наданні інформації сформованої у адвокатських запитах № Б-4 від 13.11.2024, а також те, що у діях ОСОБА_1 як посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб яка підписала ці листи, відсутня інформація, сформована в тому числі у адвокатському запиті № Б-4 від 13.11.2024, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП. У листі Уповноваженого від 10 грудня 2024 року адресованому ОСОБА_1 було запропоновано, протягом 23 годин, починаючи з зранку 11:00 10 грудня 2024 зв`язатися з Уповноваженим на складання адміністративних протоколів.

У протоколі вказано, що у визначений час ОСОБА_1 не з`явився до офісу Національної асоціації адвокатів України не надіслав особисті пояснення та не перетелефонував Уповноваженому для узгодження місця та дати зручного останньому для прибуття для складання адміністративного протоколу. Приймаючи до уваги , що у уповноваженої особи на складання адміністративних протоколів станом на 10.12.2024 була наявна інформація, про те, що ОСОБА_1 повторно протягом року вже вчиняв правопорушення по неправомірної відмові в наданні інформації на адвокатські запити що встановлені у Постанові Київського апеляційного суду від 25.11. 2024 року по справі № 761/28460/24, 10 грудня 2024 року Уповноваженим, встановлено посадову особу порушника - ОСОБА_1 , який обіймаючи посаду заступника директора- розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, перебуваючи за адресою свого рабочого місця у місті Київ, 04053 вулиця Січових стрільців 17, в порушенні вимог п.1 ч. 1 ст. 20 та ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність листом за № 61-11944/24 неправомірно відмовив адвокату Осика С.В. у наданні інформації сформованої у адвокатський запиті № Б-4 від 13.11.2024 , чим порушив законне право адвоката на отримання інформації. 11 грудня 2024 року, Уповноваженим було складено відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол ( із додержанням вимог ст. 254 КУпАП а саме, не пізніше 24 годин з часу встановлення особи порушника, який обраховувався 11 годин 10 грудня 2024 року - дати виявлення (встановлення) особи, яка вчинила правопорушення.

Також у вказаному протоколі зазначено, що при складанні протоколу, Уповноваженим також були з`ясовані додаткові обставини про те , що ОСОБА_1 знаходячись на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом 2023-2024 років вчинив понад 12 аналогічних адміністративних правопорушень, передбачених ч.5,ч.9 ст.212-ЗКУпАП, одне з яких встановлено у 2024 році а саме Постановою Київського апеляційного суду від 25.11. 2024 року по справі № 761/28460/24 якою встановлено факт правопорушення ОСОБА_1 . Протиправна поведінка порушника ОСОБА_1 полягає у скоєнні повторних жиогічних правопорушень на протязі року, останнє встановлене у Постанові Київського апеляційного суду від 25.11. 2024 року по справі № 761/28460/24, що відповідно до ст.35 КУпАП обтяжує відповідальність порушника, у означеному адміністративному провадженні.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2025 у задоволені заяви адвоката Осики Сергія Валентиновича про відвід судді Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В. від участі у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

У судове засідання, особа, відносно якої було складено протокол, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився. В судовому засіданні захисником ОСОБА_1 - адвокатом Акопян М.А. подано клопотання ОСОБА_1 про закриття адміністративного провадження, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 9 ст. 212-3 КУпАП. Вказане клопотання мотивовано тим, що зі змісту клопотання вбачається, що у запиті Осики С.В. не зазначено точні реквізити запитуваних інформації та копій документів, оскільки інформація запитувалась у ОСОБА_1 який відповідно до діючого законодавства не є належним розпорядником та зберігачем запитуваної інформації. Окрім того, зазначено, що адвокат Осика С.В. не мав права адресувати вказаний адвокатський запит безпосередньо «посадовій особі ОСОБА_1 , а міг його адресували лише до установи Фонду, як юридичній особі. Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , запит адвоката Осики С.В. містить ознаки зловживанням правом, так як спрямований не на отримання необхідної інформації для захисту особи, а виключно для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення з метою помсти. Між тим, протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням права особи на захист. У клопотанні ОСОБА_1 вказує, що отримання персональних даних особи без її згоди з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення у випадку складання такого протоколу за відсутності особи та без дотримання гарантій ст.256 КУпАП та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Разом з тим, зазначає, що в документах вказаного адміністративного провадження вбачаються ознаки фальсифікації.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Акопян М.А. у судовому засіданні просила закрити справу у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Крім того, зазначила, що протокол було складено з порушенням норм закону, оскільки було порушено право на захист, а саме не роз`яснено права та обов`язки, копія протоколу не була вручена ОСОБА_1 . Між тим, станом на день складання вказаного протоколу останній перебував за межами країни.

Присутній у судовому засіданні потерпілий адвокат Осика С.В., підтримав обставини викладені у протоколі та вказав, що вважає наявним у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши в порядку ст. 280 КУпАП обставини справи, та відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимоги ст. 280 КУпАП встановлюють, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Положеннями статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено обмеження в доступі адвоката до певної інформації та документів, а саме: 2) у відповідь на адвокатський запит не може надаватись інформація з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частина 5 ст. 212-3 КУпАП встановлює відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 9 ст. 212-3 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - восьмою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктивна сторона вказаного порушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, наданні інформації на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, що не відповідає дійсності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єкт правопорушення - спеціальний (посадова чи службова особа органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, громадських об`єднань, тощо).

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що адвокат Осика С.В. надає правову допомогу ОСОБА_3 та звернувся до посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 із адвокатським запитом № Б-7 від 20.11.2024 року.

У протоколі зазначено, що адвокат Осика Сергій Валентинович, який обліковується у Раді адвокатів Донецької області, надаючи правову допомогу в межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у провадженні КДКА Донецької області відкрите за заявою посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі-Фонд), у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся з адвокатським запитом № Б-7 від 20.11.2024 до посадової особи Фонду ОСОБА_1 який на запит листом Фонду № 61-12176/24 від 28.11.24 неправомірно відмовив адвокату у наданні наступної інформації 1. Надати інформацію, чи підписував ОСОБА_1 скаргу до КДКА на адвоката ОСОБА_3, як фізична особа. 2. Надати інформацію, чи підписував ОСОБА_1 , скаргу КДКА на адвокатська ОСОБА_3, як посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 3. Надати письмову згоду (рішення) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яке надавало право ОСОБА_1 зазначити робочу адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як адресу для листування у скаргах, підписаних громадянином ОСОБА_1 , як фізичною особою.

До адвокатського запиту були долучені копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія Ордеру.

У відповідь на вказаний адвокатський запит від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за підписом заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 надіслав лист - відповідь № 61-12176/24 від 28.11.2024 року.

Зі змісту листа - відповіді № 61-12176/24 від 28.11.2024 року вбачається, що у відповіді на адвокатський запит адвоката було встановлено відсутність правових підстав для надання Фондом запитуваної інформації, оскільки адвокатський запит від 20.11.2024 за вих. №Б-7 адресовано неналежному суб`єкту (розпоряднику інформації) та оформлено з порушеннями вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Також зазначено, що до адвокатського запиту не долучено підтверджуючі документи з отримання згоди ОСОБА_1 на звернення до нього як до фізичної особи із адвокатським запитом.

У вказаному листі - відповіді № 61-12176/24 від 28.11.2024 року, зазначено, що адвокатський запит не може стосуватись надання консультації і роз`яснень положень законодавства (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність. У відповідь на пункт 3 адвокатського запиту зазначено, що оформлення письмової згоди (рішення) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для зазначення особою його адреси для листування не передбачено чинним законодавством.

Як вбачається з доданої до протоколу ДН № 17 відповіді Фонду вих. №61-12176/24 від 28.11.2024 на запит адвоката № Б-7 від 20.11.2024, що Фондом за підписом ОСОБА_1 надана вичерпна інформація на всі пункти адвокатського запиту з обґрунтуванням, що вказаний запит не може бути адресований посадовій особі Фонду, що у адвокатському запиті не зазначено ідентифікуючі дані щодо запитуваних документів, а також те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є розпорядником запитуваних у адвокатському запиту документів та даних.

Тобто твердження ініціатора протоколу ДН № 17 про відмову у наданні відповіді на адвокатський запит - не відповідає дійсності, оскільки спростовується наявною відповіддю вих. №61-12176/24 від 28.11.2024.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд має печатки із зображенням Державного герба України із своїм найменуванням, веде облік і звітність відповідно до законодавства.

Як уже зазначалось судом, за змістом положень частин 1 та 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Стаття 24 Закону визначає коло адресатів, до яких адвокат має право звертатися із адвокатським запитом: - органи державної влади; - органи місцевого самоврядування; - посадові та службові особи органів державної влади та місцевого самоврядування; - підприємства, установи і організації незалежно від форми власності та підпорядкування; - громадські об`єднання.

Так, суддею встановлено, що адвокатський запит було адресовано безпосередньо посадовій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ким є ОСОБА_1 . Також доречними є посилання захисника ОСОБА_1 на те, що останній не є посадовою або службовою особою органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, тому не мав обов`язку особисто надавати відповідь на адвокатський запит.

У відповідності до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може звертатися із адвокатським запитом до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб), однак доказів того, що до вказаного адвокатського запиту не долучено підтверджуючі документи з отримання згоди ОСОБА_1 на звернення до нього як до фізичної особи із адвокатським запитом.

Так, судом встановлено, що у вказаному запиті за вих. №Б-7 від 20.11.2024 року адвоката Осики С.В. не зазначено точні та достатні реквізити запитуваних інформації та документів (назви, дати і номери), зокрема не зазначено назву, дату і номер документа, тобто невідомо який саме документ запитується в пункті 3 вказаного запиту.

Так, згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

При цьому, пункти 1 та 2 адвокатського запиту № Б-7 від 20.11.2024 фактично містять вимоги про надання консультацій щодо статусу ОСОБА_1 при підписані скарги (дата, чи номер вказаної скарги не міститься в запиті) до КДКА на адвоката ОСОБА_3.

Так, судом встановлено, що інформація та документи, які запитувалися адвокатським запитом у Фонда гарантування вкладів фізичних осіб, які відповідно до діючого законодавства не являється їх належним розпорядником та зберігачем.

Разом з тим, у протоколі не зазначено та не надано відповідних підтверджень, що оформлення письмової згоди (рішення) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для зазначення особою його адреси для листування передбачено чинним законодавством, а також наявності вказаної згоди та перебування її у розпорядженні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що запит адвоката Осики С.В. не містить належного і достатнього обґрунтування того, що запитувана ним інформація є такою, що підлягає наданню на запит адвоката відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а матеріалами справи не підтверджується необхідність отримання адвокатом такої інформації саме для надання правової допомоги клієнту в межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у провадженні КДКА Донецької області та потреба в отриманні такої інформації.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не було зроблено (не складено вчасно протокол і не вручено особі).

В протоколі зазначено, що 11 грудня 2024 року Уповноваженим на складання адміністративних протоколів встановлено, що ОСОБА_1 як посадова особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення на протязі 24 годин з часу встановлення його особи як порушника не виявила бажання та проігнорувала у запропонований Уповноваженим час, а саме 11 грудня 2024 року у 10 ранку прибути до офісу Національної асоціації адвокатів України для складання адміністративного протоколу та отриманням його примірника.

Однак, в протоколі не зазначено яким чином Уповноваженим на складання адміністративних протоколів було встановлено, що ОСОБА_1 не виявив бажання та проігнорував свої права щодо надання пояснень, заперечень при складанні протоколу та отримання примірника протоколу. В матеріалах справи відсутні докази отримання належного повідомлення ОСОБА_1 про дату і місце складання протоколу та передбаченого КУпАП роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, при складанні протоколу не здійснено.

Крім того, суддею враховується що в період з 09 по 13 грудня 2024 року заступник директора-розпорядника Фонду ОСОБА_1 перебував у відрядженні за межами України, що підтверджується витягом з наказу про відрядження №49-в від 06.12.2024.

Як встановлено суддею, протокол серії ДН №17 від 11.12.2024 складено без участі та присутності ОСОБА_1 та він не містить підпису ОСОБА_1 .

Отже, з наведеного можна зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому такий протокол не може вважатися належним та допустимим доказом.

Окрім того, виходячи із системного аналізу змісту ст.ст. 7, 245, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначається суть адміністративного правопорушення, тобто суд діє лише в межах доводів зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується надання неправомірної відмови заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит № Б-7 адвоката Осики С.В. від 20.11.2024, та належних та достовірних доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, надано не було.

Тому, проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши надані в судовому засіданні пояснення учасників процесу, суд прийшов до висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст.212-3 КУпАП, а саме - повторна протягом року неправомірна відмова в наданні інформації у відповідь на адвокатський запит, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», так як вина особи у його вчиненні, в даному випадку - не доведена.

Щодо відшкодування потерпілому завданої шкоди, у зв`язку із тим, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП підлягає закриттю відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому підстави для з`ясування обставин та розміру матеріальної та моральної шкоди завданої потерпілому та прийняти рішення в частині відшкодування потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 65 грн. та моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, провадження за справою підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст.212-3 КУпАП.

Керуючись ч.ч. 5, 9 ст.212-3, ст.ст. 27, 33, 247, 283-285, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступник директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.212-3 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: