ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/343/25 Справа № 237/898/24 Суддя у 1-й інстанції - Ліпчанський С. М. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О. за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., захисника Шевченко Д.С, особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника Шевченко Д.С. на постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та закрито провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та закрито провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладання адміністративного стягнення.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

З таким судовим рішенням не погодилась захисник Шевченко Д.С.. яка діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржила в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час і дату судового засідання у суді першої інстанції, копія постанови що оскаржується, не направлялася. Про обставини справи стало відомо лише після 12.12.2024 р.. коли отримав інформаційну довідку про суми нарахування та виплаченого грошового забезпечення та інших виплат. У подальшому, під час моніторингу ЄДРСР та порталу Судової влади стало відомо про існування постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 26.08.2024 .

Зазначає, що ОСОБА_1 в період складення протоколу про адміністративне правопорушення та у період розгляду справи по суті, знаходився в зоні бойових дій, де отримав поранення та перебував на стаціонарному лікуванні. Данні фактори й були перешкодою, яка не залежала від його волі, для звернення з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі просить постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 26.08.2024 р. змінити, виключити з резолютивної частини постанови абзац перший, щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржувана постанова суду 1-ї інстанції постановлена з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, звертає увагу, що під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.Вказує, що на відсутність повноважень особи складати протокол, неналежне його оформлення, відсутність інформації про місце події та виконання обов`язків служби.

Зауважує, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і свідчить про порушення права людини на справедливий суд.

Зазначає, що за умови закінчення строку накладення адміністративного стягнення, суд взагалі позбавлений можливості досліджувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Щодо протоколу зазначає, що він не містить будь-якого посилання на місце розташування такої військової частини з прив`язкою до гографічних координат, адреси чи ділянки місцевості, доказів виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби, на роздруківці результатів тестування не вказано до якого саме протоколу вона додається.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів наявності повноважень офіцера військової комендатури ОСОБА_2 на складання протоколу, як доказів його приналежності до Військової служби правопорядку.Свідками проходження такого огляду були інші військовослужбовці, які були упередженні у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вказані події стали наслідком конфлікту з безпосереднім керівником.

Щодо судового збору, вказує, що п. 12 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці - у справах повязаних з виконанням військового обов`язку. ОСОБА_1 є особа з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, а тому може бути звільнений від сплати сдового збору на підставі с.7 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та п.8 ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір", про свідчить копія довідки до акту огляду МСЕК

Позиції сторін в суді :

Адвокат Шевченко Д.С. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав зазначених в ній.

Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Висновки суду:

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 268 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.адміністративї

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено 26 серпня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 . Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, відсутність доказів про направлення та отримання копії постанови суду 1-ї інстанції, а також враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання адвоката Шевченко Д.С. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Таким чином, судом 1-ї інстанції не забезпечивши належного повідомлення про дату та час розгляду справи, розглянув справу без участі ОСОБА_1 чим порушив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на безпосередню участь у судовому процесі, не забезпечено його право скористатися своїми процесуальними та конституційними правами на доступ до правосуддя, реалізувати в суді свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення із постановленням нового.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Переглядаючи судове рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за наступних обставин.

16 лютого 2024 року о 17 год 30 хв солдат ОСОБА_1 , перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Диспозицією ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчиненні особою в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ДНКХ-2/4780 від 16.02.2024 року складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, копією військового квитка НОМЕР_2 на імя ОСОБА_1 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тестування на алкоголь приладом «Алконт-М» № 00283, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду складає 2,03 % проміле.

Для проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алконт М» № 00283, результат огляду становить 2,03 % проміле.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що провину не визнає. Зазначив, що 16.02.2024 року його привезли у невстановлене місце, де змусили підписати чисті аркуші бумаги. Повністю заперечує наявність свідків, продуття алкотестера не пам`ятає. Натомість, на питання апеляційного суду, чи його підпис стоїть у квитанції використання приладу Алконт-М № 00283 від 16.02.2024 р., ОСОБА_1 підтвердив приналежність підпису саме йому. Чому він підписав квитанцію про використання приладу, якщо взагалі не проходив вказаний тест, ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції пояснити не зміг.

Аналіз досліджених під час апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому доводи апелянта щодо відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення є неспроможними.

На твердження адвоката Шевченко Д.С., про те, що вина особи не встановлюється у справах про адміністративне правопорушення, в яких провадження закривається, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, суд апеляційної інстанції зазначає, що застосування положень ст.38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Перелік обставин, які виключають провадження у справі про адміністративні правопорушення, закріплений в ст.247 КУпАП та є вичерпним. Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, тобто мова йде лише про можливість накладення адміністративного стягнення, що само по собі без визнання факту винуватості особи є неможливим, тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та спростовуються положеннями КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про не встановлення місця розташування військової частини є хибними, оскільки в протоколі зазначено та судом встановлено, вчинення адміністративного правопорушення на території ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , разом з цим, повну адресу військової частини заборонено поширювати в період дії військового стану в Україні, що може негативно вплинути на обороноздатність країни.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився в присутності двох свідків, на роздруківці результатів тестування на стан алкогольного сп`яніння наявний підпис ОСОБА_1 , справжність якого була підтверджена ОСОБА_1 в судовому засіданні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність роздруківки результатів тестування на стан алкогольного сп`яніння, як доказу про вчинення військового адміністративного правопорушення, по справі суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не проходив військову службу спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом та копією військового посвідчення. До апеляційної скарги адвокатом не надано даних, що ОСОБА_1 в період складення протоколу, перебував у відпустці, був госпіталізований чи не виконував обов`язків з несення військової служби на спростовування викладеним у протоколах обставинах.

Відповідно до наказу начальника Військової служби правопорядку у ЗСУ від 08.09.2017 року № 228, визначено перелік осіб, які уповноважені складати протоколи про військові адміністративні правопорушення, до яких входять посадові особи органів управління Служби правопорядку та відповідно офіцер відділення військової комендатури старший лейтенант ОСОБА_4 мав право на складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не вбачає упереджених дій офіцера стосовно ОСОБА_1 та суттєвих порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Однак апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП 16.02.2024 року, отже на теперішній час минуло три місяці, тобто строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП у разі пропущення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику Шевченко Д.С. строк на апеляційне оскарження постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 серпня 2024 відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Шевченко Д.С. задовольнити частково.

Постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 серпня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП .

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: