Дата документу 11.02.2025
Справа № 334/9417/24
Провадження № 3/334/100/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі судді Коломаренко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

08 листопада 2024 року об 11 годині 30 хвилин в м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Бориславська, 3, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ111830», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП «ОКЗзНПД та СХ» ЗОР у лікаря-нарколога за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 31, у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Водій від керування відсторонений, про повторність попереджено. Транспортний засіб припарковано без порушень ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

06.12.2024 року захисник адвокат Дерев`янко І.О. 06.12.2024 року подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника. Просила призначити мінімальне покарання.

11.02.2025 року захисник адвокат Дерев`янко І.О. надіслала на електронну пошту суду копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_2 », д.н.з. НОМЕР_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи згідно з вимогами чинного КУпАП, шляхом вручення судової повістки захиснику адвокату Дерев`янко І.О. для передання ОСОБА_1 та шляхом направлення СМС на номер телефону, зазначений в протоколі.

В ході розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Дерев`янко І.О. просила суд призначити мінімальне покарання за вчинення адміністративного правопорушення, не вилучати транспортний засіб, а також просила розстрочити ОСОБА_1 виплату штрафу на 12 місяців, у зв`язку з дуже великим розміром штрафу та неможливістю сплатити штраф одним платежем у встановлений законом строк.

Беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні за ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №168780 від 08.11.2024 року, довідкою з бази даних «АРМОР»; довідкою з даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП; рапортом поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції А.Чекур; взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції О. Закладного; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗзНПД та СХ» ЗОР, відеозаписом правопорушення.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

З матеріалів справи вбачається, що на ОСОБА_1 постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/6200/24 від 12.09.2024 року накладено стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на один рік.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і спростовували наявні в матеріалах справи докази, не наведено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, що буде дієвим для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що транспортний засіб «ВАЗ 111830» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу станом на 11.02.2025 року на праві власності належить іншій особі ОСОБА_2 , а не правопорушнику, а тому оплатному вилученню транспорний засіб не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 605,60 гривень.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що він має недостатньо доходів для того, щоб сплатити штраф в строки, визначені законодавством та просив розстрочити оплату штрафу на 12 місяців.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , а також розмір штрафу, який призначено судом як адміністративне стягнення, який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні зі встановленою в Україні мінімальною заробітною платою,суд приходить до висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне розстрочити виконання постанови

Враховуючи викладене та керуючись ст.40-1, 130, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання даної постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. 00 коп., на строк 12 (дванадцять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 2 833,34 (дві тисячі вісімсот тридцять три грн. 34 коп.) щомісяця.

Сплату щомісячних платежів здійснювати у строк до 01 числа кожного місяця, перший платіж внести у строк до 01 березня 2025 року.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції), щомісяця.

Зупинити перебіг строку давності звернення постанови до виконання до закінчення строку розстрочення, визначеного судом.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.