Справа № 567/165/25
Провадження №3/567/177/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 12.11.2002 Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №657339 від 24.01.2025, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, будучи таким, що 24.07.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 24.01.2025 о 16 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 повторно вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру застосував психологічне насильство до своєї матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, ображав, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу то, відповідно до правил ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності, враховуючи строк на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст.277 КУпАП, на підставі письмових доказів наявних в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява №8371/02, п.27, рішення від 26.04.2007 та "Трух проти України", заява №50966/99 від 14.10.2003).

Беручи до уваги завдання КУпАП та з урахуванням невідворотності покарання за винні дії, доведені у встановленому законом порядку, суд приходить до переконання, що з урахуванням необов`язкової участі при розгляді даної справи, суд не вбачає порушення прав ОСОБА_1 у разі розгляду справи у його відсутності.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З матеріалів справи вбачається, що доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_2 , яка зазначила, що 24.01.2025 близько 16 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 в ході словесного конфлікту вони висловлювалися один до одного нецензурною лайкою та ОСОБА_3 при цьому її штовхав і зазначені дії мали місце після спільного вживання алкогольних напоїв.

Аналогічні письмові пояснення надав ОСОБА_1 .

Сама ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Свідки події та обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

19.12.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами" №3733-IX від 22.05.2024, яким статтю 173-2 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до частини 1 якої адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, з 19.12.2024 обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, натомість подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.01.2025 надано письмові пояснення потерпілої, які не містять відомостей про заподіяння діями ОСОБА_1 шкоди її фізичному чи психічному здоров`ю і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Водночас, крім письмових пояснень потерпілої, інших доказів в матеріалах справи не міститься.

Отже, із доказів, долучених до матеріалів справи, які передано на розгляд до суду, встановлено, що вони не містять достовірних та беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 та здійснення ним такого впливу на психічний стан здоров`я потерпілої, внаслідок якого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції згідно якої суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства").

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом у даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід тлумачити на її користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх та переконливих доказів вчинення ним домашнього насильства відносно матері, а також доказів того, що від цих дій була завдана шкода її психічному здоров`ю, а відтак у його діях суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.