Справа№ 953/1042/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2024 о 11:20 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Kia Carens д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Академіка Павлова, 165, не був уважний за кермом, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , після чого останнього відкинуло на автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 ,що був припаркований білля узбіччя. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження чим спричинені матеріальні збитки, пішоходу завладно легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, розписався в явочному листі, в якому розгляд справи просив проводити у його відсутність, провину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 229209 від 24.01.2025, в якому зокрема безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення; рапортом слідчого від 07.12.2024, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.12.2024, схемою дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачається місце розташування транспортних засобів одразу після зіткнення та опис їх пошкоджень, що цілком узгоджується із обставинами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.12.2024, поясненнями ОСОБА_1 з яких вбачається факт порушення вимог ПДР України; поясненнями ОСОБА_3 , випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 від 06.12.2024, фотокартками автомобілів на яких зафіксовані пошкодження в результаті ДТП, висновком фахівця з питань судово-медичої експертизи №711-2024, в якому зазначено , що ОСОБА_5 було завдано легких тілесних ушкоджень, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.12.2024, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 алкогольних та наркотичних ознак сп`яніння не встановлено.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення ОСОБА_1 п.2.3Б Правил дорожнього руху України, а саме: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Більш того, будь-які спеціальні знання для встановлення вини особи у вказаній дорожньо-транспортній пригоді не потрібні, оскільки причинами ДТП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало невиконання вимог ПДР водієм ОСОБА_6 , а не будь-які інші факти, що пов`язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і встановлення яких потребує спеціальних знань.

Згідно з нормами КУпАП, суду належить вирішити правове питання щодо факту порушення ПДР України. Данні, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.

Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує його майновий стан; характер вчиненого правопорушення (яке є умисним); особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.34, ст.35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Відповідно до відомостей, занесених до протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 283, 284 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд ,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова (ст. 289 КУпАП).

Суддя Кіндер В. А.