Cправа № 308/323/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши заяву правопорушника ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2024 року в справі про адміністративне правопорушення, запровадженій Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою, в якій просить відстрочити виконання постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2024 року в справі про адміністративне правопорушення, запровадженій Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, до завершення воєнного стану на всій території України

Заява мотивована тим, що правопорушник зайнятий постійним доглядом за своєю матір`ю, працює охоронцем в ПП «Явір-2000», і переміщення на транспортному засобі є його службовою необхідністю. Такий вид діяльності є єдиною можливою формою заробітку для нього. Втрата водійських прав створить несприятливі умови для нього і порушить гарантоване Конституцією право на працю.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду заяви, не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим суддя розглянув подану ним заяву про відстрочку виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення у його відсутності.

Дослідивши заяву, суддя дійшов таких висновків.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного судді Закарпатської області від 28.02.2024 у справі № 308/323/24 (3/308/166/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнено судовий збір. Дана постанова набрала законної сили.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову (ст. 304 КУпАП).

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Одночасно, чинними нормами КупАП не передбачено можливості відстрочити виконання постанови про накладення стягнення у частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У поданій заяві правопорушник просить відстрочити виконання постанови у зв`язку з тим, що для виконання свої службових обов`язків, йому необхідно вільно керувати транспортними засобами, однак, не наводить жодних доводів щодо неможливості виконання постанови суду в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом з цим, наведені правопорушником обставини, на переконання судді, не є винятковими. Наявність воєнного стану не позбавляє ОСОБА_1 можливості дотримуватись обмежень адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. ОСОБА_1 вправі працювати та вільно обирати роботу, не пов`язану з керуванням транспортними засобами.

До того ж відстрочення виконання адміністративного стягнення до завершення воєнного стану, є невизначеним терміном, у той час як ст. 301 КУпАП передбачено відстрочення виконання адміністративного стягнення тільки на один місяць.

Застосування такої відстрочки нівелюватиме мету призначеного адміністративного стягнення, яке, згідно з ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 130, 298, 301, 304, 307 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви відмовити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Зарева