Справа № 450/5346/24 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д. А.
Провадження № 33/811/162/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю адвоката Бандирського А.С. розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бандирського Андрія Стефановича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 січня 2025 року,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 січня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Відповідно до постанови, 11.11.2024 о 19 год. 00 хв. в с.Бережани на автодорозі Київ-Чоп 544 км. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Тест проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager 6820, що підтверджується тестом № 71, результатом огляду становить 2,26 % проміле. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР.

Не погоджуючись із згаданою постановою, адвокат Бандирський А.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Наголошує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є можливим лише у разі встановлення факту керування транспортним засобом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні відеозаписи, які безперервно фіксують перебіг подій, зокрема зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування працівників поліції з водієм та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, що стало підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом, у ньому не вказано номерний знак транспортного засобу, лише перші літери ВС, також у порушення вимог закону, не вказані ознаки сп`яніння у направленні на огляд та в акті огляду, відтак проведений огляд у відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП є недійсним, що є підставою для закриття провадження у справі.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник ОСОБА_1 адвокат Бандирський А.С. про розгляд справи у відсутність свого довірителя не заперечив.

Заслухавши доводи адвоката Бандирського А.С., який підтримав апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №171428 №171428 від 11.11.2024; результатом приладу Drager Alcotest 6820, номер ARSA-0295, тест № 71 від 11.11.2024, згідно якого виявлено вміст алкоголю в крові 2.26 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2024; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій №002838 від 11.11.2024; а також відеозаписами, які містять фіксацію обставин події та підтверджують вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо апеляційних тверджень про відсутність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , то апеляційний суд оцінює такі критично, оскільки із оглянутого апеляційним судом відеозаписом події вбачається, що сам ОСОБА_1 на запитання працівників події «ви куди їхали?» відповів « із Винник у сторону Давидова», чим підтвердив факт керування транспортним засобом.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві про закриття провадження у справі, адвоката Бандирського А.С., які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

При апеляційному розгляді не встановлено порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП зокрема щодо роз`яснення процедури та порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що посилається апелянт, як на підставу скасування оскаржуваної постанови

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бандирського Андрія Стефановича залишити без задоволення.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ