Справа № 581/52/25
Провадження № 3/581/25/25
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Кузьмінський О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП України в Сумській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонера, особи з інвалідністю 1 групи, до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 14 січня 2025 року о 16 год 20 хв в сел. Липова Долина по вул. Гоголя водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21074, р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання провину не визнав, зазначивши, що не відмовлявся від проходження огляду.

Захисник Маківський В.О. вважав наявними підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, мотивувавши свою позицію відсутністю доказів фіксації відмови ОСОБА_2 від проходження огляду. ОСОБА_2 декілька разів видихував повітря у спеціальний пристрій, однак результат не фіксувався. За станом здоров`я ОСОБА_1 видихував повітря як міг. Поліцейським також було запропоновано проїхати до лікарні, однак відповіді ОСОБА_1 не зафіксовано.

Свідок ОСОБА_1 дала показання, що її чоловік ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи, у нього цукровий діабет, йому пожиттєво показано 2 рази на тиждень проходити процедуру гемодіалізу, окрім того він постійно приймає ліки. 14 січня 2025 року у вечірній час вони разом з чоловіком та знайомою ОСОБА_3 їхати на авто додому, були зупинені поліцейськими. Чоловіку пропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння, він декілька разів видихував повітря у пристрій, потім йому стало зле, у нього підкошувалися ноги, у зв`язку із захворюванням в нього подібне траплялося і раніше, коли він нервує. В її присутності ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду.

Свідок ОСОБА_3 надала аналогічні покази.

Відповідно до наданої захистом довідки, виданої КНП «Липоводолинський центр ПМСД», ОСОБА_1 дійсно страждає на цукровий діабет важкої форми, вторинноінсулінозалежний. Хворий потребує лікування методом хронічного гемодіалізу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, з`ясувавши обставини, що стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимоги щодо складення протоколу встановлені статтею 256 КУпАП, зокрема в протоколі зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд не вправі у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

У відповідності до частини 1 статті 130 КУпАП підставою притягнення до адміністративної відповідальності є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно пунктів 2, 3, 4 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які нереагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з статтею 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 6 порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. При цьому, відповідно до пункту 8 порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення доданий диск з відеофайлами з нагрудної камери поліцейського, які були переглянуті судом. На відеофайлах зафіксовано, що автомобіль під управлінням ОСОБА_1 був зупинений поліцейським. В ході перевірки документів та розмови поліцейський повідомляє про виявлення ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального пристрою. ОСОБА_1 погоджується та здійснює декілька спроб видихнути повітря у спеціальний пристрій, однак, з слів поліцейського видихуваного повітря було замало для визначення стану сп`яніння. Після цього у ОСОБА_1 погіршується самопочуття, він втрачає свідомість, дружина підтримує його та відводить до власного автомобіля. При цьому суд у цих діях не вбачає спроб ОСОБА_1 уникнути проходження огляду чи маніпулювання з його результатом. Через деякий час поліцейський пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікарні для проходження медичного огляду, одразу вказуючи, що там також треба буде видувати повітря, при цьому відповіді ОСОБА_1 відеозаписі не чутно. Зафіксовано складання протоколу.

Інших доказів на доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не надано.

З урахуванням викладеного суд вважає, що матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, оскільки він не відмовлявся від огляду, здійснивши декілька спроб видихнути повітря у спеціальний пристрій, але, імовірно, за станом здоров`я, не зміг видихнути необхідну для аналізу кількість повітря, так і в медичному закладі, оскільки категоричної відмови від цього на відеозаписі не зафіксовано.

При цьому суд зазначає, що поліцейський, побачивши явне погіршення стану самопочуття ОСОБА_1 , не був позбавлений можливості викликати швидку медичну допомогу для його доставки до медичного закладу з метою надання медичної допомоги та проведення огляду.

Крім того, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , до обов`язків водія належить обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння.

У той же час, відповідно до тлумачного словника української мови вимога це побажання, прохання, висловлене так, що не припускає заперечень, а запитання це звернення до когось, яке потребує відповіді.

З наданого відеозапису вбачається, що поліцейським неодноразово на адресу ОСОБА_1 ставилось запитання щодо його згоди пройти огляд, також висловлювалась пропозиція проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що не відповідає вимогам пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

З огляду на це, оскільки не було вимоги поліцейського пройти огляд, відсутнє і порушення ОСОБА_1 зазначеного в пункті 2.5. обов`язку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно частини 2 статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим поза розумним сумнівом у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ним вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Отже, справа на підставі пункту 1 частини 1 статті 247, пункту 3 частини 1 і частини 2 статті 284 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись частиною 1 статті 130, статтями 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Кузьмінський