Справа№672/29/25
Номер провадження 3/672/40/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м.Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Рибачук О.Г., за участю секретаря судового засідання Стебло Л.В., захисника адвоката Столяра М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

31.12.2024 близько 18 год 28 хв дорога 1 км 200 метрів у з`їзд від автодороги Р-50 7 км водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «Forte» без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Газоаналізатор Алкотестер 6810. Результат тесту становить 0,39 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатом тесту згідний, від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9.а ПДР керування транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Столяр М.В. в судовому засіданні зазначив, що провадження у даній справі необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що працівниками поліції при складанні протоколу були допущені порушення, а саме: невірно зазначено місце вчинення правопорушення та місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, особа поліцейського, який складав та підписував протокол не співпадає, тому зазначений протокол є недійсним. Також поліцейськими не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, адже засіб, яким він керував не можна назвати транспортним. Звернув увагу, що законодавством України не визначено мінімальну межу стану алкогольного сп`яніння за перевищення якої особу можна притягнути до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено, зокрема, адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться наступними доказами:

1) даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №209665 від 31.12.2024, згідно якого 31.12.2024 водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «Forte» без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу Газоаналізатор Алкотестер 6810 становить 0,39 проміле;

2) додатком до протоколу про адміністративне правопорушення тестуванням на алкоголь за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 від 31.12.2024, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат становив 0,39 проміле;

Такий результат не здивував ОСОБА_1 , будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього він не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався.

3) відомостями акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння з допомогою приладу Drager Alcotest 6810,результат становив 0,39 проміле, з результатом ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом (а.с.4);

4) даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Городоцька МБЛ» від 31.12.2024, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.5)

5) даними СD дисків з відеозаписами, долученими до матеріалів справи (а.с.12), на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, процедуру проведення тестування на алкоголь, оформлення його результатів та складання протоколу.

Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були наявні. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 відчувається різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в матеріалах справи з підписом ОСОБА_1 (а.с.4).

Щодо доводів захисника про незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу суд враховує наступне.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вищевказаний протокол підписаний як працівником поліції, так і ОСОБА_1 без заперечень. Жодних пояснень щодо незгоди з діями працівника поліції з приводу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу ОСОБА_1 не зазначено.

Разом із тим, суддя звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 267 КУпАП у разі незгоди з діями працівників поліції ОСОБА_1 або його захисник, могли оскаржити такі дії у порядку, передбаченому КАС України до суду або до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі), чого на момент розгляду справи зроблено не було.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Фактично захисник звертає увагу на певні процесуальні порушення допущені поліцейськими при складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .. Однак, наявність самих процесуальних порушень не може ставити під сумнів достовірність відображених у них фактичних обставин та керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано у відповідних документах.

Суд не погоджується з позицією захисника, що невірне зазначення в протоколі місця вчинення адміністративного правопорушення виключає вину водія ОСОБА_1 , оскільки він після проходження огляду на місці зупинки погодився з результатом тесту, який підтвердив, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, зміст протоколу, в тому числі й місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, не заперечував.

Щодо твердження захисника, що засіб, яким керував ОСОБА_1 не є транспортним суд зазначає наступне.

Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами), при розгляді адміністративних справ, зокрема ст. 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 13-06.

У пункті 1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб ? це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб ? це транспортний засіб, що рухається за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 керував мотоблоком FORTE без д.н.з., що підтверджується відеозаписом, який долучено до протоколу та переглянуто в судовому засіданні. Встановлено, що мотоблок рухається дорогою під керуванням ОСОБА_1 , який сидить на сидінні зазначеного мотоблоку. Відповідно до інструкції з експлуатації та паспорту виробу FORTE його потужність становить 4.41 кВт (максимальна) та 4.0. кВт (номінальна).

Таким чином, засіб, яким ОСОБА_1 керував та рухався, сидячи на ньому відноситься до транспортних засобів, що спростовує вищевказані доводи захисника.

Щодо доводів захисника, що законодавством України не визначено мінімальну межу стану алкогольного сп`яніння за перевищення якої особу можна притягнути до адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.

Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,39 % (проміле).

Згідно із ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2%.

Таким чином, результат огляду в 0,39% свідчить про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння і тягне за собою наслідки притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом не встановлено.

Так, для притягнення до адміністративної відповідальності у даному випадку зібрана доказова база має бути спрямована саме на доведення двох обставин: керування особою транспортним засобом; перебування правопорушника у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного або перебування під впливом лікарських препаратів).

Відповідно до наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував мотоблоком «Forte» без д.н.з.. Рух вказаного транспортного засобу є також встановленим.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані працівниками поліції за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння та його вина доведена достатніми та належними доказами.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно інформації ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 11.01.2025 №6630-2025, у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя в силу ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника і вважає за необхідне застосувати до порушника безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки саме таке стягнення забезпечить досягнення мети, зазначеної у ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.251, 252, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф стягнути за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у Хмельниц.обл./ Хмел.обл./21081300, Код отримувача: (ЄДРПОУ): 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0022001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху.

Стягувач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області 29017, м.Хмельницький, вул.Зарічанська,7, , в особі ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, 32000, вул. Артема Гончарука 3, м.Городок, Хмельницького району, Хмельницької області).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 грн 60 коп за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У відповідності до вимог ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в 15-денний термін з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена у десятиденний строк з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32, ст. 32-1 КУпАП.

Суддя Олена РИБАЧУК