Справа № 441/3029/24 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А. М.
Провадження № 33/811/168/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Батькова Володимира Володимировича на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 16 січня 2025 року,

встановив:

постановою Городоцького районного суду Львівської області від 16 січня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 10.12.2024 о 22 год. 51 хв. на 1 км + 100 м автодороги С140329, в с. Заверешиця Львівського району Львівської області, керував автомобілем «Dodge Journey», р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння і зокрема запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, в порушення п. 2.5 ПДР України, на вимогу поліцейського, від проходження у встановленому порядку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою представник порушника ОСОБА_1 адвокат Батьков В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Городоцького районного суду Львівської області від 16 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Наголошує, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріалами справи не доводиться, свідків не допитано, хоча із відеозапису вбачається, що на місці події свідки були присутні.

Стверджує, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки щодо грубих порушень поліцейськими правил та процедури зупинки транспортного засобу, неповного встановлення обставин події, відсутності складу адміністративного правопорушення, порушення поліцейськими порядку проведення огляду, очевидного упередженого ставлення з боку поліцейських до ОСОБА_1 .

Наголошує, що поліцейські навіть не зупиняли транспортний засіб, а просто підійшли до припаркованого на узбіччі автомобіля. Відтак вважає, що не було передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу, проведення перевірки документів та огляду на стан сп`яніння, а тому всі подальші дії є неправомірними, як похідні.

Заявляє, що із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ствердно відповіді на запитання «чи згодні ви пройти огляд?» не надав, проте працівник поліції продовжував їх задавати допоки не зміг зробити суб`єктивний висновок про те, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд.

Звертає увагу на те, що свідки не залучалися, процедура відео фіксації не є безперервною, а направлення на огляд у медичний заклад зроблене поліцейськими та підписане ОСОБА_1 уже після ознайомлення його із протоколом про адміністративне правопорушення, що також суперечить вимогам закону.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його представника адвоката Батькова В.В., які підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 193623 убачається, що ОСОБА_1 від 10 грудня 2024 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 грудня 2024 року; відеозаписом події, іншими матеріалами справи.

Крім того, із оглянутого апеляційним судом відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 на запитання працівників поліції відповів, що «їхав у село, випив три стакана горілки», на законну вимогу працівників патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, яка виражалась у запитання «будете проходити огляд?», відповів «не буду» (23:37 година на відеозаписі), тобто відмовився.

Доводи у частині заперечення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, законності зупинки, та неналежності доказу відеозапису, були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Інші доводи, апеляційної скарги, зокрема про те, що не були допитані свідки, апеляційний суд вважає необгрунтовани оскільки, якщо огляд водія, а так само відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована на технічні засоби відеозапису, то наявність двох свідків для фіксування огляду або відмови від огляду не є обов`язковою,- таким чином порушення, на які посилається апелянт, при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.

При апеляційному розгляді не встановлено порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП зокрема щодо роз`яснення процедури та порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що посилається апелянт, як на підставу скасування оскаржуваної постанови

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Батькова Володимира Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 16 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ