Справа № 944/213/25
Провадження №3/944/488/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

12 січня 2025 року о 07 год 15 хв ОСОБА_1 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів-Будомєж», територія Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з Республіки Польща в Україну, пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Німеччина для виїзду за кордон, під час здійснення прикордонного контролю інспектором прикордонної служби виявлено що ОСОБА_1 є громадянкою України та має паспорт громадянина України, який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом ОСОБА_2 порушила вимоги ст.2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП визнала повністю та щиро розкаялася. Просить суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Вина правопорушника ОСОБА_1 пітверджується матеріалами справи, зокрема протоколом 3хРУ №241163 про адміністративне правопорушення від 12.01.2025 року, рапортами інспекторів прикордонної служби від 12.01.2025, визнавальними поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки, як з`ясовано, вона вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України без відповідних документів.

Обираючи адмінпорушнику міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу адмінпорушника та його ставлення до вчиненого.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За змістом ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Таким чином, оцінюючи в сукупності дії, наслідки, обставини, з урахуванням даних, що характеризують особу, котрий щиро розкаявся у вчиненому, вперше притягається до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги те, що від вчинення даного адміністративного правопорушення не настало істотних негативних наслідків, приходжу до висновку про можливість застосування до особи положень ст.22 КУпАП і необхідності звільнення такого від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення та обмежитися усним зауваженням, з наведених вище мотивів та підстав.

Саме усне зауваження, в даному випадку і до даного правопорушника, вважаю об`єктивно достатнім для його виправлення та унеможливлення скоєння ним жодних інших правопорушень.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведену норму права, приходжу до висновку, що провадження по даній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 204-1, 283, 285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М.Матвіїв