Справа № 459/508/25 Провадження № 3/459/188/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Отчак Н.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

04.07.2023 о 06:19год ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні магазину АЗС «ОКО №7», що за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 141-А, вчинив дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, а саме: мультитул марки «Gerbor» моделі «Lockdown Drive» в кількості 1 шт., вартістю 2257,45грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд адміністративного протоколу за його відсутності.

Щодо розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 суд виходить з того, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першоїстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Таким чином, суд доходить висновку про можливість розгляду справи з урахуванням конкретних її обставин і вжитих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вчиненння ОСОБА_1 крадіжки мультитула марки «Gerbor» моделі «Lockdown Drive» підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 688039 від 10.02.2025; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 049200 від 21.11.2024протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) та іншу подію від 06.07.2023; заявою ОСОБА_2 від 06.07.2023; протоколом огляду місця події від 06.07.2023; відомістю про недостачу товару від 12.07.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_2 , протоколом зняття показань технічних приладів від 06.07.2023.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

На час, до якого відноситься вчинене ОСОБА_1 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 в сумі 2684 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн. (2684 грн. - 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 25 Постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 №10, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, відповідно до ч. 3ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, у 2023 році на час, до якого відносяться вчинене ОСОБА_1 діяння, а саме 04.07.2023, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268,40 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 268,40 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-IX від 18.07.2024).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення діяння, що у даному випадку на 2023 рік становить 2684грн (1342 / 2), а відтак втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_1 діяння, оскільки вартість викраденого ним 04.07.2023 майна становить 2257,45 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2023 рік (2684 грн).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2024 кримінальне провадження № 0001037, відомості про яке 06.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

Отже, у зв`язку з набранням 09.08.2024 чинності Законом № 3886-IX від 18.07.2024, вчинена ОСОБА_1 , крадіжка є дрібною, а відповідальність за скоєне передбачена ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження (ч. 8 ст. 38 КУпАП).

Суд звертає увагу, що на час вчинення 06.07.2023 крадіжки санкція ч. 1 ст. 51 КУпАП в діючій на той час редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 передбачала адміністративні стягнення у виді штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Положеннями ст. 51 КУпАП не було передбачено градацію суворості адміністративних стягнень за критерієм вартості викраденого майна.

Натомість, з 09.08.2024 норми ст. 51 КУпАП передбачають таку градацію.

Так, за крадіжку майна вартістю, що не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП. За крадіжку майна вартістю від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідальність передбачена ч. 2 ст. 51 КУпАП.

При цьому підвищено розмір штрафів.

Санкція ч. 1 ст. 51 КУпАП в діючій нині редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, передбачає адміністративні стягнення у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Санкція ч. 2 ст. 51 КУпАП в діючій нині редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, передбачає адміністративні стягнення у виді штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зважаючи на зазначені положення закону, суд при накладенні адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 застосовує правові норми ст. 51 КУпАП у редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення 04.07.2023, так як із 09.08.2024 положеннями ст. 51 КУпАП передбачено більші розміри штрафу, тобто більш суворі адміністративні стягнення, а тому в цій частині положення Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 не мають зворотної дії в часі.

Враховуючи доведеність факту крадіжки умисними діями ОСОБА_1 , що підтверджується доказами, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, у зв`язку з чим дії останнього підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 51 КУпАП на ч. 1 ст.51 КУпАП у редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 - дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Перекваліфікація вчиненого адміністративного правопорушення не погіршує становище ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не порушує його права і не змінює обставин вчиненого адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд дійшов висновку про необхідність накладення щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно стягнути у дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UA0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Я. Отчак