Житомирський апеляційний суд
Справа №287/654/24 Головуючий у 1-й інст. Корсун Т. Г.
Номер провадження №33/4805/122/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 25.03.2024 о 20 год 45 хв в с.Білокоровичі. вул.Степана Тудора, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, вказав на відсутність в матеріалах справи доказів керування ним транспортним засобом, у тому числі в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що він був позбавлений процесуальної можливості ознайомитись з матеріалами справи в електронному кабінеті, а також надати пояснення суду, оскільки розгляд справи проведено без його участі, не зважаючи на подане ним клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Вважає, що суд не в повній мірі з`ясував обставини справи, його вина не доведена належними та допустимими доказами, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи (а.с.59-60), ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких клопотань не надсилав, а тому суд розглянув справу у його відсутність, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за №270067 від 25.03.2024, вбачається, що ОСОБА_1 25.03.2024 о 20 год 45 хв в с.Білокоровичі. вул.Степана Тудора, 12, керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД за №270067 від 25.03.2024 (а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Олевської ЦЛ від 25.03.2024 (а.с.6);

розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.4);

розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.5);

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №315344 від 25.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.7);

копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №398289 від 25.03.2024, складеного на ОСОБА_1 за порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, згідно якого 25.03.2024 о 20 год 40 хв в смт Нові Білокоровичі по вул.Довженка, 17 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Nissan Tiida» державний номер НОМЕР_2 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.8);

копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №398290 від 25.03.2024, складеного на ОСОБА_1 за порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, згідно якого 25.03.2024 о 20 год 40 хв в смт Нові Білокоровичі по вул.Довженка, 17, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ-21010» державний номер НОМЕР_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.9);

розпискою ОСОБА_2 (дружини ОСОБА_1 ) про те, що вона як власник, забрала транспортний засіб Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , під свою відповідальність (а.с.10);

письмовими поясненнями ОСОБА_3 , власника автомобіля ВАЗ21010, державний номерний знак НОМЕР_3 , щодо зіткнення з його припаркованим автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.11);

письмовими пояснення ОСОБА_4 , власника автомобіля Nissan Tiida, державний номерний знак НОМЕР_2 , щодо зіткнення з її припаркованим автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.12);

відеозаписом фіксації обставин події (а.с.13).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім досліджених у справі доказів, також підтверджується постановою судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.06.2024 у справі №287/660/24, якою ОСОБА_1 визнано винним за ст.124 КУпАП. У даній справі суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 25.03.2024 о 20 год 40 хв в смт Нові Білокоровичі по вул.Довженка, 17, керуючи автомобілем «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ-21010» державний номер НОМЕР_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України. Вказане судове рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 13.11.2024.

Постанова Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.06.2024 у справі №287/660/24 має преюдиційне значення у даній справі, оскільки вказаним судовим рішенням у справі, в якій бере участь та сама особа ОСОБА_1 , встановлені обставини, якими у даному випадку є факт керування транспортним засобом за наведених у протоколі серії ААД №398290 від 25.03.2024 подій.

Також, з відеозапису фіксації обставин події з автомобільного відеореєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , який був учасником ДТП, у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, було неодноразово запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я. Проте, ОСОБА_1 своєю поведінкою ухилився від проходження огляду в будь-який спосіб, тобто порушив п.2.5 ПДР.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Крім цього, апеляційний суд зауважує, що судом першої інстанції, згідно поданої ОСОБА_1 заяви, 07.10.2024 відкрито доступ в електронному вигляді для ознайомлення із матеріалами справи. У разі неможливості ознайомитись з матеріалами справи в електронному вигляді, останній не був позбавлений можливості ознайомитись зі справою безпосередньо в суді. Також, матеріали справи свідчать, що справа призначалась до розгляду тричі, судові засідання відкладались за клопотаннями ОСОБА_1 18.11.2024 останній не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.38). Будь-яких заяв від ОСОБА_1 про відкладення даної справи, матеріали справи не містять, а тому відсутні підстави вважати, що було порушено право на захист останнього. Надана ним до апеляційної скарги заява про відкладення розгляду справи від 18.11.2024 направлена на адресу, відмінну від електронної адреси суду першої інстанції. Окрім того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була позбавлена права апеляційного оскарження судового рішення, яке реалізувала. Під час апеляційного розгляду були враховані та оцінені всі доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які він не зміг висловити в суді першої інстанції, а також оцінені докази, наявні в матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич