Справа № 308/2000/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

пенсіонера, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №237480 від 03.02.2025 ОСОБА_1 03.02.2025 року о 12.50 год. в м. Ужгород, на проспекті Свободи, 3, керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , скоївши ДТП, а саме не зберігши безпечної дистанції здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «АUDI», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , спричинив механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого покинув місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

В судовому засідання 17.02.2025 ОСОБА_1 свою вину за ст. 122-4 КУпАП заперечив, просив врахувати, що покинув місце пригоди не свідомо, оскільки при вказаних обставинах події не усвідомлював, що вчинив ДТП та далі попрямував у робочих справах. Про факт ДТП дізнався від працівників поліції, які його зупинили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

З досліджених доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237480 від 03.02.2025 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237480 від 03.02.2025 складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, копії постанови відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 03.02.2025, копії схеми місця ДТП, яка сталася 03.02.2025, рапорту інспектора від 03.02.2025, суддею встановлено, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не відчув удару та не усвідомлював, що відбулося ДТП. Будь-яких доказів які б спростовували наведене в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на залишення місця ДТП, а отже відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка утворює склад правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, у зв`язку із чим, приходжу до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 122-4, 245, 247, 254, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ича за ст.122-4 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило