КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/398/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Клечановської Юлії Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого заступником начальника управління Державної казначейської служби України, начальник відділу технічної підтримки контактного центру,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №120504 від 31 серпня 2024 року 11:25 годин, ОСОБА_1 31 серпня 2024 року об 11:04 годині у м. Київ, вулиця Олени Теліги, 37, керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drager. Результат проведення огляду 0,31 %о. Порушив вимоги пункту 2.9 а ПДР України.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Клечановською Ю.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на недоведеність вини ОСОБА_1 .

Вказує, що згідно технічних характеристик приладу "Drager Alcotest" границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/- 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

З посиланням на Віденську Конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року вказує, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння повинна становити 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Зазначає, що згідно пункту 2 частини 2 статті 19 Закону України "Про правотворчу діяльність" міжнародний договір - Віденська Конвенція про дорожній рух від 08 листопада 1968 року із змінами та доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, має на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, зазначені у пунктах 3-13 цієї частини, до яких, зокрема, відноситься Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015.

Уважає, що цифровий показник менше 0,5 проміле алкоголю у крові не має тягнути за собою адміністративну відповідальність, що виключає вину ОСОБА_1 ..

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Клечановська Ю.І., доводи апеляційної скарги підтримали, просили суд її задовольнити. В поясненнях вказали, що сам по собі показник приладу "Drager Alcotest" не оспорюють, проте просять врахувати міжнародні норми.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Клечановську Ю.І., дослідивши відео файл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у зв`язку із недотриманням підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2024 року ЕПР1 №120504; чек тесту №1102, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №120504 від 31 серпня 2024 року 11:25 годин, ОСОБА_1 31 серпня 2024 року об 11:04 годині у м. Київ, вулиця Олени Теліги, 37, керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння із згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drager. Результат проведення огляду 0,31 %о. Порушив вимоги пункту 2.9 а ПДР України (а.с. 1а).

Відповідно до даних чеку приладу драгеру, тест №1102 результат проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 склав 0,31 %о (а.с. 4 а).

Згідно даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, убачається, що огляд проведено у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Результат проведення огляду на стан сп`яніння 0,31 %о. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується власноручним підписом у відповідній графі акту (а.с. 6).

Відповідно до даних відеофайлу, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення убачається, що на відрізку часу 03:37 хвилин ОСОБА_1 погодився із пройденим результатом. Будь-яких заперечень щодо результату проведеного огляду не висловив.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає про таке.

На спростування висновків суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення скаржник посилається на положення Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року.

Статтею 8 пунктом 5 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У пункті 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже наведена норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.

За таких обставин, посилання скаржника на положення Віденської Конвенції апеляційний суд відхиляє.

Доводи апеляційної скарги в частині не врахування судом першої інстанції похибки приладу Драгер, апеляційний суд відхиляє, оскільки навіть з урахуванням похибки рівень алкоголю перевищує допустиму норму (0,31 +/- 0,06=0,25/0,37).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують на та їх правильність не впливають. Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не убачає.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Клечановської Юлії Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук