СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/197/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Оздоба М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від УПП в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18.11.2024 року приблизно о 21.25 год. в м.Києві на пр.Берестейському128/2, керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в медичному закладі у лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні адвокат Туровський В.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтоване тим, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , з`ясували відсутність у нього посвідчення водія у зв`язку з позбавленням права керування. Далі поліцейський запитує щодо вживання заборонених речовин та алкоголю, на що ОСОБА_1 відповідає, що позавчора вживав наркотичні речовини, після чого поліцейський проводить огляд, однак не виявляє ознак наркотичного сп`яніння, оскільки не вказує про це. На запитання про наявність при собі наркотичних речовин, ОСОБА_1 повідомляє, що має при собі невелику кількість «травки». Після цього поліцейський не виявивши у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, запитує щодо вживання алкоголю, що останній заперечує. В подальшому поліцейські викликають інший патруль та повідомляють, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП, а ОСОБА_1 запитує, чи може вже він дзвонити іншому водієві. Після приїзду іншого патруля, подальше складання протоколу відбувається вже ним, однак даний патруль не здійснював зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , отже на той час ОСОБА_1 фактично перебував у статусі пішохода, а тому всі дії другого поліцейського патруля є протиправними та такими, що не можуть тягнути за собою настання будь-яких правових наслідків. Таким чином другий екіпаж склав протокол спираючись на свідчення поліцейських зі складу першого екіпажу, які фактично виступили свідками події, які в силу своїх повноважень не можуть бути джерелом доказів. Поліцейські зі складу другого екіпажу почали вводити ОСОБА_1 в оману, знову провели огляд ОСОБА_1 , але вже як пішохода, винайшли ознаки наркотичного сп`яніння та акцентували уваги на тому, що вживання два дні тому марихуани будуть однозначно виявлені у ході проведення дослідження зразку його сечі лікарем-наркологом та запитують чи готовий він зараз пройти аналіз, на що ОСОБА_1 відповідає, що очевидно ні. Таким чином, поліцейські своїми діями фактично спонукали ОСОБА_1 до відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння. При цьому захисник звертає увагу, що ОСОБА_1 відповідає на запитання поліцейського чітко, поводить себе адекватно, цілком логічно та послідовно пояснює ситуацію, яка з ним склалась. Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, а протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Заслухавши позицію захисника, дослідивши викладені ним правові позиції, матеріали справи про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис з нагрудних камер поліцейський, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом, під час зупинки він повідомляє про те, що керує автомобілем не маючи при цьому посвідчення водія, раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності та не заперечує, що дійсно продовжує порушувати вимоги закону, крім того напередодні вживав заборонені речовини. Поліцейський проводить огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, але не повідомляє про наявність ознак такого сп`яніння. У ході спілкування, ОСОБА_1 повідомляє про наявність у нього заборонених речовин. Патрульні поліцейські викликають інший патруль, який проводить із ОСОБА_2 всі наступні дії, в тому числі роз`яснює його права. Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксований належними доказами, у зв`язку з чим посилання захисника на складання протоколу відносно пішохода ОСОБА_1 є надуманими.

В подальшому поліцейський проводить огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, повідомляє наявність ознак такого сп`яніння та пропонує пройти огляд у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 даному поліцейському також повідомляє, що вживав заборонені речовини в суботу, тобто за два дні до цих подій. Також працівник поліції роз`яснює, що відповідно до п. 2.5 ПДР водій зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння, але примусово його доставляти на огляд не будуть. Поліцейський крім того запитує, чи готовий ОСОБА_1 пройти огляд та те, що при проходженні огляду у лікаря нарколога та у разі якщо за результатами аналізів знайдуть заборонені речовини, то буде складено протокол за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а якщо відмовляється від огляду, то протокол буде складено на місці. Суд, з оглянутого відео вбачає, що ОСОБА_1 в повній мірі розуміє як наслідки проходження огляду у лікаря, так і наслідки відмови від огляду, про що свідчить те, що він не заперечує, що вживав заборонені речовини, на питання чи готовий здати аналізи, відповідає, що «очевидно ні», «давайте на місці протоколи». Отже, суд не вбачає в даному конкретному випадку спонукання з боку поліцейських до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо тверджень захисника про невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то суд враховує, що останній після зупинки запитував у поліцейських чи вже необхідно йому викликати іншого водія, на що отримав позитивну відповідь та на відео такий водій зафіксований. Отже відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 після складання протоколів не був відсторонений від керування транспортним засобом та продовжив рух.

Інші зауваження захисника, судом до уваги не приймаються, оскільки не впливають вирішення справи та не є безумовними підставами для закриття провадження у справі.

На підставі вищенаведеного, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що наведені докази є такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та в його діях наявна подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного стягнення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, особу порушника, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 245, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : М.О. Оздоба