П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2025 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2024 року о 01 год. 47 хв. в м. Кривий Ріг, по пр. Миру, 7Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault Megane днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі охорони здоров`я КП «ДБЛПД» ДОР на нагрудні відеореєстратори моторола vb475255, 475323, відео руху відеореєстратор ксіомі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду показав, що 29 листопада 2024 року о 01 год. 47 хв. в м. Кривий Ріг, по пр. Миру, 7Б, їхав до брата, бо в нього склалася кепська ситуація з поганими людьми. Він їхав його виручати. Але не доїхав, так як був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції. При перевірці документів йому запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Відмовився від пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, так як вважав це непотрібним. Дії працівників поліції вважав зухвалими та надмірними. Просить суд закрити провадження за відсутності складу правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184414 від 29.11.2024 слідує, що 29 листопада 2024 року о 01 год. 47 хв. в м. Кривий Ріг, по пр. Миру, 7Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault Megane днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі охорони здоров`я КП «ДБЛПД» ДОР на нагрудні відеореєстратори моторола vb475255, 475323, відео руху відеореєстратор ксіомі.

Факт керування ОСОБА_1 29 листопада 2024 року о 01 год. 47 хв. транспортним засобом марки Renault Megane днз НОМЕР_1 , підтверджується фрагментом відеозапису на якому зафіксовано, як працівники патрульної поліції в період дії комендантської години зупинили транспортний засіб Renault Megane днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , також визнав в судовому засіданні. Після зупинки транспортного засобу інспектором патрульної поліції було встановлено водія ОСОБА_1 , повідомлено про причини зупинки. Одночасно, під час перевірки документів ОСОБА_1 , інспектором встановлено наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. Інспектор патрульної поліції роз`яснив ОСОБА_1 , порядок і наслідки погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в разі незгоди з результатом газоаналізатору, право останнього пройти огляд в медичному закладі. Інспектор також роз`яснив наслідки відмови від проходження такого огляду. Водій ОСОБА_1 категорично відмовляється проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду лікарем наркологом з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тим, що дії працівників поліції вважав зухвалими та надмірними.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення в розрізі порушення п. 2.5 ПДР України має місце у таких випадках: 1) особа, яка керувала транспортним засобом має ознаки алкогольного сп`яніння; 2) така особа відмовилася від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Відповідно до п.п. 2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота.

Повноваження працівників ПП щодо пред`явлення водію вимоги про проходження огляду для визначення стану сп`яніння відноситься до дискреційних повноважень, які мають виконуватися водіями транспортних засобів.

Дослідженням фрагментів відеозапису на диску DVD-R видно, що працівники поліції, після перевірки документів, наданих ОСОБА_1 , та встановлення обставин керування транспортним засобом в період дії комендантської години, повідомили, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на що ОСОБА_1 свідомо, категорично відмовився.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції, ЗУ « Про національну поліцію».

Жодних грубих порушень норм КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які б виправдовували дії ОСОБА_1 , в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини свідчать про співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків та неспростовних презумпцій факту допущення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР України, дійсність факту керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та категоричну відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а відтак доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 ,який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, від явок до суду не ухилявся, винним себе не визнав, з огляду на його зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч. 1 с. 130, 245, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Сіденко С.І.