Справа № 755/1719/25
Провадження №: 3/755/1124/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, працюючої в ТОВ «Фора» касиром, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-? КпАП України,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №624634 від 21.01.2025 року «дочка ОСОБА_1 малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з вересня 2024 року до 20 години 39 хвилин 21 січня 2025 року систематично вчиняла цькування та образливі чіпляння по відношенню до однокласника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час навчального процесу у СЗШ №195, за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука, 17-А».

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що її донька має складний характер через який конфліктує у школі з однолітками, також вона постійно свариться із ОСОБА_4 і виклала із його участю відео у чаті школи, але цькуванням хлопця вона не займалася.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка приймала участь у розгляді справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапортів, копії - пояснень, паспортів, свідоцтв про народження, характеристики, доповідної, дійшов наступного.

Норма ст.7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 3 статтею 173-? КпАП України передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті /булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого/, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави /Закон України «Про освіту»/.

Згідно п.2-? ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» безпечне освітнє середовище - сукупність умов у закладі освіти, що унеможливлюють заподіяння учасникам освітнього процесу фізичної, майнової та/або моральної шкоди, зокрема внаслідок недотримання вимог санітарних, протипожежних та/або будівельних норм і правил, законодавства щодо кібербезпеки, захисту персональних даних, безпечності та якості харчових продуктів та/або надання неякісних послуг з харчування, шляхом фізичного та/або психологічного насильства, експлуатації, дискримінації за будь-якою ознакою, приниження честі, гідності, ділової репутації (зокрема шляхом булінгу (цькування), поширення неправдивих відомостей тощо), пропаганди та/або агітації, у тому числі з використанням кіберпростору, а також унеможливлюють вживання на території та в приміщеннях закладу освіти алкогольних напоїв, тютюнових виробів, наркотичних засобів, психотропних речовин.

У ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що булінг (цькування) - психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.

Як вбачається із Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 28.12.2019 року №1646, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2020 року №111/34394, ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.

Відповідно до п.п.5,6 Розділу І Порядку реагування на випадки булінгу (цькування) №1646 від 28.12.2019 року, суб`єктами реагування у разі настання випадку булінгу (цькування) в закладах освіти (далі - суб`єкти реагування) є: служба освітнього омбудсмена; служби у справах дітей; центри соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді; органи місцевого самоврядування; керівники та інші працівники закладів освіти; засновник (засновники) закладів освіти або уповноважений ним (ними) орган; територіальні органи (підрозділи) Національної поліції України.

Суб`єкти реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти діють в межах повноважень, передбачених законодавством та цим Порядком.

Суб`єкти реагування здійснюють заходи, спрямовані на запобігання та протидію булінгу (цькуванню) в закладах освіти згідно з Планом заходів, спрямованих на запобігання та протидію булінгу (цькуванню) в закладах освіти, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Також ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» передбачені програма для дитини або іншої особи, яка вчинила булінг (цькування), - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки особи, яка вчинила булінг (цькування), формування у неї нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків; програма для дитини або іншої особи, яка постраждала від булінгу (цькування) або стала його свідком, - комплекс заходів, спрямованих на позбавлення емоційної залежності, невпевненості у собі та формування у особи, яка постраждала від булінгу (цькування) або стала його свідком, здатності відстоювати власну гідність, захищати свої права у приватних стосунках, у тому числі за допомогою уповноважених органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Крім того, згідно ст.3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто, аналізуючи наведене вище можна зробити висновок, що булінг (цькування) відрізняється від сварки або конфлікту кількома типовими ознаками як по-перше, це систематичність (повторюваність) діяння - вчинення різних формах насильства (фізичного, економічного, психологічного, сексуального, в тому числі за допомогою засобів електронної комунікації) двічі і більше разів стосовно однієї і тієї ж особи; по-друге, булінг (цькування) майже завжди має злий умисел, коли метою дій кривдника є умисне заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страху, тривоги, бажання підпорядковувати потерпілого своїм інтересам та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого; по-третє, для булінгу (цькування) характерний дисбаланс сил - владний дисбаланс між кривдником і потерпілим (асиметричні відносини), різниця у фізичному розвитку, рівні соціально-психологічної адаптованості, соціальному статусі, стані здоров?я (наявність інвалідності чи особливих освітніх потреб), ментальному розвитку тощо, по-четверте, відсутність розкаяння у кривдника.

Із письмових пояснень ОСОБА_5 , мами малолітнього ОСОБА_3 , які містяться у матеріалах адміністративної справи вбачається, що її син навчається у СЗШ №195 і протягом останніх двох років ОСОБА_3 постійно скаржиться, що однокласниця, ОСОБА_2 , систематично цькує його, ображає, обзиває. Вона неодноразово зверталась до адміністрації навчального закладу, вчитель систематично проводить роботу із родиною дівчини, але результатів це не дає. 21.01.2025 року ОСОБА_3 показав їй відео, яка зняла на телефон ОСОБА_2 , у якому вона обзивала її сина, указане відео вона розмістила у додатку «Viber» групи школи /а.с.6/.

Згідно письмових пояснень, малолітнього ОСОБА_3 , які містяться у матеріалах адміністративної справи вбачається, що протягом двох років його цькує, ображає та нецензурно висловлюється у його адресу однокласниця ОСОБА_2 . Його батько приходив до школи і розбирався з батьками дівчини, але вона продовжує його ображати /а.с.7/.

Із доповідної вчителя початкових класів ОСОБА_9 на ім?я директора ОСОБА_10 від 22.01.2025 року вбачається, що вона є вчителем 4-А класу, учениця ОСОБА_2 неодноразово ображала свого однокласника ОСОБА_3. Вона, як класний керівник щомісяця проводила виховні години щодо попередження булінгу. Був організований тренінг зі шкільним психологом для згуртування учнів. Також була проведена індивідуальна бесіда з ОСОБА_2 . З мамою дівчинки проводились індивідуальні бесіди щодо зверхнього ставлення до однокласників у вересні, листопада, січні /а.с.12/.

Як вбачається із письмових пояснень вчителя фізичної культури ОСОБА_11 /а.с.13/, що учениця 4-А класу ОСОБА_2 під час уроків фізичної культури активна, спостерігається суперництво, усі завдання виконує, інших дітей не ображає.

Отже, суд звертає увагу на те, що із викладених у пояснення батьків дитини відомостей, із урахуванням типових ознак булінгу, визначених законом, не є належним та достатнім підтвердженням факту булінгу із сторони малолітньої ОСОБА_2 .

Крім того, суб`єкти реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти не встановили конкретних діянь з боку малолітньої ОСОБА_2 , які б полягали у певному вигляді насильства над малолітнім ОСОБА_3 (психологічне, фізичне), їх систематичності та наявності наслідків у вигляді заподіяння йому психічної та/або фізичної шкоди.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення не долучила до матеріалі адміністративної справи доказів, згідно вимог ст.251 КпАП України.

Наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дають суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумних сумнівів.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, ураховуючи вищевикладене, відповідно до ст.252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-? КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.34, 38, 247 ч.1 п.1, 252, 255, 283-285, 291, 294 КпАП України, суд, -

у х в а л и в:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-? КпАП України - закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя Андрій КУРИЛО