ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/19466/24

Пров. №3/766/203/25

05.02.2025 м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

В протоколі серії ААД № 701871 від 06.11.2024 зазначено, що 06.11.2024 о 19:45 год. в м. Херсоні по вул. Лавреньова, 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження медогляду в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння, а також від продуття алкотестера Драгер відмовився. Подія фіксувалась на бодікамери: 476733; 470979; 476925. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеса № 521/12414/23 від 06.11.2023. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення для ОСОБА_1 на офіційному сайті суду. Заяви про відкладення судового засідання не подав.

Наведене, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності та їх розгляд в Херсонському міському суді Херсонської області. Вказане підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Незважаючи на вказані вище обставини, ОСОБА_1 станом судового провадження не цікавився, в судове засідання не з`явився.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що останній не подавав до суду жодних клопотань про витребування доказів, виклик свідків з викладенням своїх міркувань щодо законності складеного відносно нього протоколу.

Таких відомостей немає і в документах, доданих до протоколу.

Тому неявку ОСОБА_1 в судове засідання суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності за вчинене.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського;

- рапорт інспектора поліції;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, з якого вбачається, що інспектором поліції пропонувалось ОСОБА_1 проїхати у КНП «Херсонський обласний заклад надання психіатричної допомоги» ХОР для проходження огляду на стан сп`яніння;

- акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер»;

- довідка інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 07.11.2024, згідно з якою ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

- довідка інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 07.11.2024, згідно з якою ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу;

- довідка інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 07.11.2024, згідно з якою ОСОБА_1 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а саме:

постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.11.2023 № 521/12414/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.04.2024 № 766/9499/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, зокрема адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли вона почала рухатись.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що до моменту пред`явлення ОСОБА_1 вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння він керував транспортним засобом, зокрема такі відомості відсутні в доданому до протоколу відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Так, із самого відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ним зафіксовано лише процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , до водія була застосована фізична сила та вподальшому його було затримано. Вказане спілкування відбувалося біля автомобіля, який був припаркований біля бардюру дороги.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України матеріали справи не містять і під час судового розгляду, здобуто не було.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно особи відомості про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. ст. 251, 280, 284 КУпАП

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяН. В. Корольчук