Номер провадження: 33/813/542/25
Номер справи місцевого суду: 501/4771/24
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Латій Олени Вікторівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу адвоката Латій Олени Вікторівни яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 січня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

З постанови суду вбачається, що 13.11.2024 року о 08:55 год., ОСОБА_1 в м. Чорноморськ Одеської області смт. Олександрівка, вул. Арнаутська, керував автомобілем ГАЗ53Б реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Латій О.В. яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі наголошується, що під час розгляду справи ОСОБА_1 повідомив, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а відмовився від проходження огляду в закладах охорони здоров`я через те, що не міг залишити транспортний засіб. На відеозаписі № В7169 зафіксовано, як поліцейський запитує у ОСОБА_1 та отримує чітку негативну відповідь водія, щодо вживання алкоголю. В ході спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими та під час складання відносно нього адміністративного матеріалу, поведінка та дії ОСОБА_1 є адекватними та такими, що відповідають обстановці, останній реагував на вимоги поліцейських та надавав адекватні відповіді на їх запитання, а також сам ставив працівникам поліції питання.

Крім того, в скарзі звертається увага на те, що на відеозаписах які долучені до матеріалів справи, відображено, що причин для зупинення працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не було. На відеозаписі видно, що автомобіль не перебував у русі, але поліцейський попросив під`їхати в інше місце. Наявними відеоматеріалами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а тому й підстав, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, для пропонування працівниками поліції пройти огляд не було. Працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак сп`яніння, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про те, що огляд не проводився, у даному випадку не має доказового значення для правильного вирішення справи. Також, апелянти просять звернути увагу на те, що заклад який зазначений в направлені на огляд не існує.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку його адвоката Латій О.В., дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозапис який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35).

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності в матеріалах справи доказів правомірності зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ..

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху чи інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи обставин події. Матеріали справив загалі не містять будь-якого посилання на те, з якої підстави ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, був зупинений, і як наслідок, змушений пройти огляд на стан сп`яніння. З відеозапису вбачається тільки, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 звертає на ґрунтову дорогу біля полів, одразу зупиняється і на зустріч до нього одразу підходить співробітник поліції та питає документи на машину. Поведінка ОСОБА_1 на відео є адекватною, спокійною, ввічливою.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Інших причин зупинки не було, тому суд апеляційної інстанції вимушений погодитись з доводами апеляційної скарги в частині безпідставності такої зупинки, в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними.

Жодні інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження законності зупинки транспортного засобу причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Латій Олени Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 січня 2025 року- скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов