КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Бойко Д.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шимка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А.О. на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 13 квітня 2024 року близько 23 год. 32 хв. рухаючись по просп. Володимира Івасюка, 12, в місті Києві, керував транспортним засобом «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рікю

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Шимко А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, є всі підстави вважати, що працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не було дотримано вимог нормативно-правових актів, а також у діях працівників вбачається грубе порушення своїх обов`язків. Так, на переконання сторони захисту, ОСОБА_1 мав право не погоджуватися з результатом огляду на стан сп`яніння проведеного поліцейським на місці із застосуванням спеціального засобу "Драгер" і такі дії не є правопорушенням. Працівниками поліції не було роз`яснено процедуру огляду на стан сп`яніння, наслідки вчинення певних дій, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не роз`яснено і не запропоновано, що в разі незгоди з результатами огляду на місці, він має право поїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Сторона захисту вказує, що відповідно до ст. 130 КУпАП порушенням є відмова від проходження огляду саме в медичному закладі, у той час, як відмовитися від проходження огляду на місці на приладі "Драгер", або бути незгодним із результатом такого огляду є правом водія. Із долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що відеозйомка обстановки та обставин події даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася в повному обсязі. Фактично, на відео зафіксовано лише фрагменти спілкування до переміщення бодікамери в салон автомобіля, що в сукупності із відсутністю свідків знеславлюють належність та допустимість наданих відеозаписів як доказу правопорушення та остаточно унеможливлює встановити дійсні обставини справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шимка А.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги та відповіді на запитання суду, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 856322 від 13 квітня 2024 року, підтверджується також наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою результату тесту газоаналізатора Drager-Alcotest 6820 прилад № ARHK- 0556, з результатом тесту 1.70 % проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 473779, іншими матеріалами у їх сукупності.

Погоджуюсь із зазначеними висновками судді, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, як передбачено пунктами 7, 10 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2 Інструкції). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів, а також обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги його захисника щодо необ`єктивного розгляду справи судом першої інстанції, а також щодо винесення оскаржуваної постанови з грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Це стосується також доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А. О. про те, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, які є підставою вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, у випадку незгоди водія із результатами проведення такого огляду на місці.

Зокрема, як вірно зазначено у постанові суддею першої інстанції: - твердження з приводу того, що працівниками поліції було порушено порядок та процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння особи на місці спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що перед початком проходження огляду ОСОБА_1 було повідомлено про наявні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, а після завершення огляду - в повній мірі роз`яснено право не погоджуватись із результатами огляду, отриманими за допомогою приладу «Драгер» і проїхати на огляд до медичного закладу.

Крім того, у матеріалах справи відсутні дані про те, що після проходження огляду на місці зупинки, ОСОБА_1 наполягав відвезти його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме у ньому. Зокрема, ОСОБА_1 не зазначалося про це у протоколі про адміністративне правопорушення, після отримання результату огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» - з результатом 1,70% проміле, від подальшого керування ОСОБА_1 був відсторонений.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, зокрема про те, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки він не є безперервним, а сам запис здійснений з грубим порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026, то судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких даних, які б дозволили зробити висновок про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, було проведено без дотримання вимог, передбачених ст. 266 КУпАП та Інструкцією від 09.11.2015 № 1452/735, а оформлені за його результатами документи були складені з істотними порушеннями або не відповідали вимогам закону.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для визнання доказів, у тому числі відеозапису, на підставі яких ґрунтується оскаржуване судове рішення, неналежними та недопустимими.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, які були оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає жодних правових підстав для того, щоб погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова, винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, оскільки вина ОСОБА_1 доведена сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, в той час як доводи поданої апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А. О., суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення, яким залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А.О. залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 756/5351/24

Апеляційне провадження № 33/824/144/2025

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Майбоженко А.М.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.