Провадження 3/635/46/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року с-ще Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Омельник М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

суд визнає доведеним, що 25 листопада 2024 року о 13 годині 45 хвилин у с-щі Хорошеве, вул. Дачна, 11, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 321013 д.н.з НОМЕР_1 при цьому не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи (27.01.2025, 17.02.2025) належним чином шляхом направлення судової повістки на зазначену у протоколі адресу, а також шляхом направлення смс повістки.

Відповідно до рекомендованого повідомлення, судову повістку на судове засідання призначене на 17 лютого 2025 року о 09 годині 00 хвилин отримано особисто, 01 січня 2025 року, про що свідчить підпис на повідомленні.

Разом з тим, згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», судову повістку на судове засідання призначене на 17 лютого 2025 року о 09 годині 00 хвилин, останній отримав 28 січня 2025 року о 11 годині 39 хвилини.

Крім того, дати судових засідань відображались на веб-сайті Харківського районного суду Харківської області в розділі «Список справ, призначених до розгляду».

Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 , цікавився розглядом справи про адміністративне правопорушення стосовно нього.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і

неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка може свідчити про свідоме затягування розгляду справи.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи викладене, а також те, що законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів. Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Факт правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 181777 від 25 листопада 2024 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серії ЕНА № 3544809 від 25.11.2024; поясненнями ОСОБА_2 ; поясненнями ОСОБА_1 ; довідкою за підписом інспектора СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Х/обл лейтенанта поліції І. Дудко, про те що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно облікових даних ІПНП не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України; відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 181777 від 25 листопада 2024 року.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП -керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З положень ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в

зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення адміністративних правопорушень був неповнолітнім.

Разом з тим, згідно зі ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При таких обставинах, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. 24-1 КУпАП у виді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24-1, 126, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківській області.

Суддя М.М.Омельник