ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4608/24 Номер провадження 33/814/196/25Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т. Д. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 21 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу 85,00 грн і стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 працюючи керівником ОСББ «Мрія» вчинила порушення порядку ведення податкового обліку, а саме: несвоєчасне подання звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2023 рік, граничний термін подання 29 лютого 2024 року, фактично подано 15 жовтня 2024 року, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із постановою судді не погодилася ОСОБА_1 оскарживши її в апеляційному порядку.

Скаржник просить скасувати постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року по справі № 539/4608/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП та накладення на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 грн на користь держави та стягнення з неї, ОСОБА_2 , судового збору в розмірі 605,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за фактом, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення на скаржника було накладено штраф в розмірі 340 грн, який вже оплачений.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просила скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Мотиви суду

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Диспозиція частини 1 статті 163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до вимог статті 56 Податкового кодексу України (далі ПК України), рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2023 рік, граничний термін подання 29 лютого 2024 року, фактично подано - 15 жовтня 2024 року, допустивши порушення підпункту 49.18.6 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ ПК України.

Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП. З даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги

Твердження скаржника, про подвійне притягнення до відповідальності, оскільки на ОСОБА_1 було накладено штраф за результатами камеральної перевірки, не спростовують вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

Відповідно до змісту пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

В силу норм ПК України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Згідно положень статті 58 ПК України на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

З аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, то контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання.

Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Суд констатує той факт, що в матеріалах справи є повідомлення-рішення, яке узгоджене сторонами, що підтверджується сплатою ОСОБА_1 грошового зобов`язання.

В даному випадку ОСОБА_1 було сплачено грошове зобов`язання, що не впливає на розмір адміністративного стягнення, яке було накладено на постановою судді суду першої інстанції, оскільки є різними видами відповідальності.

Висновки суду

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 вимог ПК України та притягнення за частиною 1 статті 163-1 КУпАП до відповідальності, а тому доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови є безпідставними. Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль