Номер провадження: 33/813/452/25
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

З постанови суду вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №577/15-32-07-06-05 від 21.10.2024, ОСОБА_1 порушив п. 1, 2, 7, 9, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення розрахункових операцій без застосування ПРРО/РРО, порушення ведення обліку товарних запасів, не подання до органів Державної податкової служби обов`язкової щоденної звітності, згідно акту перевірки №46650/15/52/РРО/40004587 віл 18.10.2024.

По даному факту відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2024 року, також просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначено, що при розгляді справи він присутній не був, постанова йому вручена не була. З оскаржуваною постановою зміг ознайомитись через Єдиний державний реєстр судових рішень, відповідно до якого визначено, що оскаржувану постанову було надіслано для оприлюднення та зареєстровано 24.12.2024 року, а забезпечено надання загального доступу 25.12.2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, по суті справи зазначено, що ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» в електронній формі засобами електронного зв`язку було подано до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 19.11.2024 року № 51508/15-32-07-06 за вих. № 04/12-1 від 04.12.2024 року (вх. ДПС № 47023/6,47083/6 від 04.12.2024 року), та скаргу на податкове повідомлення рішення від 19.11.2024 року № 51510/15-32-07-06 за вих. № 04/12-2 від 04.12.2024 року (вх. ДПС № 47024/6, 47084/6 від 04.12.2024 року). Державною податковою службою України було продовжено розгляд скарг, що підтверджується Рішенням на продовження строку розгляду скарги. Таким чином, ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» скористалась своїм правом на адміністративне оскарження постанови, однак судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що строк оскарження ППР на дату розгляду справи ще не сплив. З наведеного, на думку апелянта слід дійти висновку, що визначені грошові зобов`язання в акті перевірки є неузгодженими, а тому складання протоколу про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг було передчасним і незаконним. Відтак складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі самого тільки акта фактичної перевірки, є передчасним.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, однак від його представника Тихолод М.М. надійшла заява про про розгляд без участі ОСОБА_1 та його представника.

Апеляційний суд враховує, що учасники самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища у зв`язку з чим його участь в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

За загальним правилом, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 участі у судовому засіданні не приймав, підтверджень отримання ним копії оскаржуваної постанови не мається.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2024 року.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, - судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Цих вимог місцевим судом не дотримано.

Частиною 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З матеріалів справи вбачається, що 02 грудня 2024 року на адресу суду першої інстанції ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з тим, що ТОВ Укрінстал Одеса не погоджується з висновком фактичної перевірки та податковим повідомлення - рішенням, а тому планує оскаржити внесені ППР в адміністративному порядку, шляхом подання відповідної скарги до Державної податкової служби. В клопотанні наголошувалось, що ТОВ Укрінстал Одеса було отримано ППР 21.11.2024 року та строк оскарження складає до 05.12.2024 року, та на час звернення з клопотанням строк оскарження не минув.

З огляду на не визнання вини ОСОБА_1 , для правильного прийняття рішення у справі суд першої інстанції мав би надати можливість висловити свої доводи та заперечення стосовно протоколу, а також з`ясувати обставини вчинення правопорушення та скористався останній своїм правом на оскарження ППР.

Фактично на підтвердження вини ОСОБА_1 суд вказав на протокол про адміністративне правопорушення № 577/15-32-07-06-05 від 21.10.2024 року, акт (довідка) фактичної перевірки № 46650/15/52/РРО/40004587 від 18.10.2024 року та інші докази наявні в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті (довідка) фактичної перевірки.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Крім того, положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З наданих апеляційному суду доказів за підтвердження доводів апеляційної скарги вбачається, що ТОВ «Укрінстал Одеса» звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року.

Відповідно до рішення ДПС України №37751/6/06 від 17.12.2024 року в друге продовжено строк розгляду скарги ТОВ «Укрінстал Одеса» до 01.02.2025 року включно.

Таким чином, висновки судді районного суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 155-1 КУпАП, є передчасними та не ґрунтуються на доказах по справі, оскільки відповідно до матеріалів справи на момент розгляду справи строк оскарження податкових повідомлень-рішень не сплив.

Процедура оскарження податкового повідомлення рішення, триває, а тому акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України, є не узгодженим, а тому відсутні підстави стверджувати про його законність та обґрунтованість, а отже він не може бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів у справі.

Не є доказом і протокол про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів, не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Разом з тим згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. А виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з засад демократичного суспільства, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з наведеного, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, тому висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, є передчасним. Постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов