Справа № 740/7492/24 Головуючий у 1 інстанції Дударець Д. В.
Провадження № 33/4823/152/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Царенка А. А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 23 грудня 2024 року в 00 год. 02 хв. по вул. Набережна, 10, у м. Ніжині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Сіат, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей; нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не точно зазначено нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність (замість п. 2.5 зазначено п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху). За таких обставин вважає, що в його діях не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Царенко А. А. підтримав доводи апеляційної скарги, акцентуючи увагу на тому, що суд не мав право переходити з порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху на п. 2.5 цих Правил, тим самим вийшов за межі обвинувачення.

Заслухавши аргументи захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з рапорту інспектора ВРПП Ніжинського РУП від 23.12.2024, відповідно до якого інспектор доповідає начальнику Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП 1 № 202924 від 23.12.2024 випадково було вказано не вірний пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху, просить вважати правильним пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

На відеозапису, який проводився в темний час, під час дії комендантської години, видно, як поліцейський автомобіль наздоганяє автомобіль Сіат, за допомогою звукового сигналу та проблискових маячків синього і червоного кольорів. Водій ОСОБА_1 , не виконавши вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, на запитання поліцейського «чому не зупиняєтесь?» - відповів, що не побачив. У подальшому, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або у закладі охорони здоров`я, останній відмовився. При цьому не заперечував, що перебував напідпитку, оскільки випив літр пива.

Запаху алкоголю з порожнини рота відеокамера не передає, порушення мови, координації рухів, видно. Наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, наступають такі ж самі, як і у разі відмови від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, про що повідомили поліцейські водію під відеозапис та склали протокол.

Поліцейські згідно вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що підтверджується переглянутим відеозаписом.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З цим пунктом Правил пов`язаний обов`язок водія згідно з 2.5 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи із складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та установлених судом під час судового засідання поза розумним сумнівом є доведеним та зрозумілим, що ОСОБА_2 23 грудня 2024 року в 00 год. 02 хв. по вул. Набережна, 10, у м. Ніжині, керував транспортним засобом Сіат, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однозначно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснюючи поліцейським, що він з товаришем «кайфує».

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені його права, ОСОБА_1 залишив поза увагою, що докази таких порушень відсутні, поліцейські діяли в межах наданих їм повноважень, відповідно до вимог Інструкції та належним чином оформили всі матеріали, в той час як сам ОСОБА_1 , окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен виконувати, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець