Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/166/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2025 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., вирішуючи питання прийнятності апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2024, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення відмовлено,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2024, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його заяви про стягнення з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області витрат пов`язаних з правовою допомогою адвокатів в розмірі 30 000 грн.

Дослідивши апеляційну скаргу на її прийнятність, апеляційний суд вважає, що вона підлягає поверненню, з таких підстав.

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду, тобто суди зобов`язані застосовувати рішення Європейського суду з прав людини як джерело права на всіх етапах провадження на рівні з Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, який має відповідну логічно вибудувану конструкцію, унормовано, зокрема, послідовність процедурних дій щодо розгляду та вирішення питань, повязаних із притягненням особи до адміністративної відповідальності; порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті; порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

За правилами ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Тобто, оскарженню в апеляційному порядку підлягає постанова судді у справі про адміністративне правопорушення ухваленої по суті розгляду справи.

Однак, як встановлено перевіркою доводів апеляційної скарги, вона подана ОСОБА_1 на судове рішення, яким розгляд справи по суті не завершився, оскільки оскарженим судовим рішенням будь-яку особу не притягнуто до адміністративної відповідальності, а лише вирішено питання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення.

За таких обставин, вказане судове рішення, а саме постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2024, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення відмовлено, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а отже апеляційний суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу скаржнику.

Поряд з цим, апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що чинним КУпАП не передбачено відшкодування витрат на правову допомогу у разі закриття провадження у справі, а саме у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з огляду на те, що склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, не входить до предмета доказування у справі, а тому понесені особою такі витрати у справі можуть бути встановлені лише в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Повернути ОСОБА_1 подану ним апеляційну скаргу на постанову постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2024, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення відмовлено, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Апеляційну скаргу із доданими матеріалами повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.