Справа № 642/4799/24
Провадження № 3-в/642/8/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 р. м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Балабай С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розстрочку сплати штрафу, накладеного постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 статті 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 40 800 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

04 лютого 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу у розмірі 40 800 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. строком на півроку, в який заявник посилається на тяжкі сімейні обставини.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.01.2025 постанову Ленінського районного суду міста Харкова від 23.10.2024 в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 40 800 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років залишено без змін.

12.02.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова з Харківського апеляційного суду повернулися матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 КУпАП з постановою апеляційного суду для виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заяву ОСОБА_1 , дійшов такого висновку.

У відповідності до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до положень статтей 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами.

Штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Приписами КУпАП не передбачається можливість розстрочення сплати штрафу правопорушником.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи заяву про розстрочення стягнення штрафу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), тому дане питання слід розглянути за аналогією закону відповідно частини 4 статті 53 КК України, згідно з якою з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

При цьому суд враховує, , що аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини. Законодавство про адміністративні правопорушення не містить заборони на використання аналогії закону.

Суд зазначає, що розстрочка стягнення штрафу можлива у зв`язку складними сімейними чи особистими обставинами, або у зв`язку з іншими поважними причинами, які дійсно перешкоджають негайному виконанню постанови, при наявності доказів про скрутне матеріальне становище.

Обґрунтовуючи заяву про надання розстрочки для сплати штрафу ОСОБА_1 посилається на тяжкі сімейні обставини, при цьому доказів, які б підтверджували наявність таких обставин, які вказують про те, що його майовий стан не надає можливості сплатити штраф суду не надано.

Отже, неплатоспроможність заявника не підтверджена доказами.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу є необґрунтованою внаслідок недоведеності неплатоспроможності заявника відповідними доказами.

Керуючись статтями 280, 283, 299, 301, 304, 307 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

У задоволені заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про розстрочку сплати штрафу, накладеного постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 статті 126 КУпАП, відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на повторне звернення з заявою про розстрочку сплати штрафу, накладеного постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 статті 126 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Балабай