Справа № 170/41/25 Провадження № 3/170/48/25
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
12 лютого 2025 року сел. Шацьк
Суддя Шацького районного суду Волинської області Матвійчук С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби вищої категорії - заступника начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонної застави (з м.д. АДРЕСА_1 ) НОМЕР_2 прикордонної комендатури НОМЕР_3 прикордонного загону, якому роз`яснено процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, який до адміністративної відповідальності не притягувався,
про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 247243 від 20 січня 2025 року зазначено, що на території Шацької селищної територіальної громади Ковельського району Волинської області 20 січня 2025 року, близько 14 год., було виявлено ознаки порушення державного кордону України. Після перевірки інформації було з`ясовано, шо 18 січня 2025 року, о 05 год. 20 хв., в ході несення служби, старший прикордонного наряду "Контрольний пост" майстер-сержант ОСОБА_2 , в районі південної околиці н.п. Шацьк (ур. Венське), здійснив пропуск в сторону державного кордону України невідомих осіб, не доповів черговому підрозділу охорони державного кордону про появу осіб, які викликають підозру, чим порушив правила несення прикордонної служби в умовах особливого періоду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги абз. 17 п. 11, абз. 5 п. 10 гл. 2 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом МВС України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненніправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП не визнав, судді пояснив, що в період з 07 год. 17 січня 2025 року по 07 год. 18 січня 2025 року він ніс службу на КП в ур. Венське.18 січня 2025 року, близько 05 год. 20 хв., на КП в ур. Венське приїхав автомобіль Тойота, в якому перебували чотири громадянина України. Вказані громадяни надали для перевірки документи, що посвідчують їх особу та надають право на бронювання від мобілізації. Під час огляду транспортного засобу, будь-яких речей, які могли б бути використані для протиправної діяльності щодо порушення державного кордону України, не було виявлено. В ході опитування було встановлено, що вказані особи їхали в ур. Гряда на два дні, де в них був заброньований котедж, з метою святкування Водохреще. Жодних підозр з приводу того, що ці особи мають намір перетнути державний кордон України у нього не виникло.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.
Ч. 2 ст. 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.
Диспозиція даної норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють порядок несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено витяг з журналу бойових дій розділ "Список особового складу" ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д. АДРЕСА_1 ); витяг з журналу бойових дій "Розділ ІІ. Результати виконання бойових (спеціальних) завдань" ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д. АДРЕСА_1 ); копія службового посвідчення ОСОБА_2 ; рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонної застави (з м.д. АДРЕСА_1 ) НОМЕР_2 прикордонної комендатури (з м.д. АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 про те, що 20 січня 2025 року, близько 14 год., надійшла інформація від прикордонних нарядів на державному кордоні про подолання сітчастого паркану з території України на територію республіки Білорусь, а саме виявлено доріжку слідів 3-х осіб та диск з відеозаписом, на якому зафіксовані інспектори прикордонної служби, в тому числі і ОСОБА_2 ,17.01.2025, в період з 06 год. 47 хв. до 06 год. 52 хв., які отримують інструкції перед заступанням в наряд.
Проте вказані документи жодним чином не підтверджують безпосередньо фактичних даних, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, яке ставиться йому у вину.
Оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня вказівка на конкретні норми вищевказаної інструкції, яку порушив ОСОБА_2 , із аналізу вказаних матеріалів, суддя не вбачає можливим встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю ОСОБА_2 та наслідками, що настали, докази на підтвердження яких у матеріалах справи відсутні.
Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, суду не надано.
Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В свою чергу, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.
Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд.
На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
Відтак, провадження по даній справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ч. 2 ст. 172-18, ст.ст. 9, 247, 251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ознаками ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя /підпис/ С.П. Матвійчук
Згідно з оригіналом
Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук