Справа№938/229/25
Провадження № 3/938/215/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, різноробочого, неодруженого, утриманців немає,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ;

потерпілої особи: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 .

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 20.01.2025 о 16год 00хв. за місцем свого проживання в с. Голошина Верховинського району, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судовому засіданні, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнав, однак відмовився давати пояснення в силу положень ст.63 Конституції України, про що подав відповідну заяву.

Потерпіла ОСОБА_2 , відмовилася давати пояснення в силу положень ст.63 Конституції України, про що подала відповідну заяву.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п.16, 14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №251132 від 20.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 20.01.2025 о 16год 00хв. за місцем свого проживання в с. Голошина Верховинського району, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;

-рапортом Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області від 20.01.2025, з якого вбачається, що 20.01.2025 о 16.57 надійшло повідомлення зі служби "102" від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняє сімейну сварку, пошкодив майно. Нарядом ГРПП спільно з ПОГ ОСОБА_3 , які прибули на місце події в с. Голошина Верховинського району та поспілкувавшись із ОСОБА_2 встановлено, що її співмешканець ОСОБА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно останньої словесний конфлікт. Винесено тимчасовий заборонний припис та складено адміністративний протокол.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.01.2025, згідно з якою ОСОБА_2 заявила про те, що 20.01.2025 близько 16.00год її співжитель ОСОБА_1 прийшов додому та вибив вікна у дверях та почав обзивати її нецензурною лайкою, а також чинити на неї психологічний тиск;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 20.01.2025, в яких вона зазначила, що проживає в с.Голошина, Верховинського району Івано-Франківської області, спільно однією сім`єю з ОСОБА_1 та дітьми. 20.01.2025 близько 16.00год вона була в магазині, який знаходиться в центрі села Голошина та до неї зателефонували працівники дитячого садочку, які повідомили, що її співмешканець ОСОБА_1 , б`є вікна в дверях їхнього житлового будинку. Вона одразу пішла додому, коли підійшла до будинку то ОСОБА_1 почав ображати її нецензурними словами та погрожувати їй фізичною розправою. Також, зазначила, що він намагався вдарити її, однак сусіди завадили цьому;

- письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 20.01.2025, які він надав при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, та в яких зазначив, що проживає в с. Голошина разом зі своєю сім`єю, а саме, співмешканкою ОСОБА_2 та її дітьми від першого шлюбу. Зазначив, що 20.01.2025 його співмешканка ОСОБА_2 відправила дітей до школи, а сама поїхала в с. Устеріки в ЦНАП, з метою поновлення документів, він залишився вдома. Протягом дня він із своїм знайомим жителем села розпивали спиртні та він був нервовий з приводу того, що співмешканка забарилася. Коли остання повернулася, між ними виникла сварка з приводу того, що вона довго не поверталася додому. Будучи розлюченим він висловлювався в її адресу нецензурними словами та пригрозив їй фізичною розправою. Після чого співмешканка викликала поліцію;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №409925 від 20.01.2025, згідно з яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , строком на 3 доби з 19год 00хв. 20.01.2025 до 19год 00хв. 23.01.2025;

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

При цьому, суд критично оцінює невизнання ОСОБА_1 своєї вини, оскільки його вина у вчиненні домашнього насильства доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а невизнання ним своєї вини, на думку суду, спрямоване на уникнення від відповідальності.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Згідно із ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2і 173-6цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст. 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Враховуючи обставини справи, особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, суд не вбачає підстав для направлення його на проходження програми в порядку ст. 39-1 КУпАП.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 30, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС