КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою судді, 06 жовтня 2024 року о 23 годині 40 хвилин у м. Києві на мосту Патона водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд проводився на місці зупинки, зі згоди водія, із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820», результат огляду позитивний 0,44‰ (тест 4109).

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року і закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказує на те, що його зупинка є безпідставною, а вимога щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, оскільки він не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення.

Апелянт звертає увагу на те, що результат приладу «Драгер» не може бути визнаний, як належний і допустимий доказ, оскільки номер приладу в матеріалах справи не співпадає з номером, який був названий на відеозаписі з бодікамери.

Зазначає, що прилад яким проводився огляд має номер 6220, але з протоколу і матеріалів справи вбачається, що документально записаний прилад номер 6820.

Окрім того, на місці зупинки інспектор не роз`яснив апелянту його права, як особи, яка притягається до відповідальності, не запропонував проходження огляду в лікарні і не повідомив про право на оскарження показників приладу «Драгер» в медичному закладі.

Тому, на думку апелянта, огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а тому результати такого огляду вважаються недійсними.

Окрім цього, звертає увагу на те, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, свідки не залучалися, а поліцейськими належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 144666 від 07 жовтня 2024 року; роздруківкою тесту приладу «Drager» 6820, результат якого склав 0,44 ‰; даними акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; а також даними відеозапису з бодікамери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння може бути проведений поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться за бажанням водія або у разі, коли водій не погоджується з результатом огляду, проведеного із застосуванням спеціальних технічних засобів.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що перед початком огляду ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив йому вимоги закону щодо можливості проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального приладу «Drager».

При цьому, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», та не просив доставити його до закладу охорони здоров`я, у зв`язку з незгодою з результатами огляду. Зважаючи, що ОСОБА_1 не заперечував проти результатів проведеного огляду, відповідно до ст. 266 КУпАП, також Інструкції, у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 на проведення огляду у заклад охорони здоров`я. Тому доводи апеляції з приводу того, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 та не роз`яснили водієві про можливість пройти огляд в медичному закладі на визначення стану сп`яніння є безпідставними та спростовуються наведеним.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про те, що водієві ОСОБА_1 не роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 під розписку були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП, що підтверджується власноручним підписом водія.

Безпідставними також є посилання в апеляції на те, що прилад, яким проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння мав номер 6220, а в матеріалах справи записаний прилад Драгер номер 6820, що може свідчити про можливість підміни приладу на несправний. Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`ясненні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження. Інформація, яка міститься на відеозаписі є достатньою для того, щоб зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи, щодо підміни спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», є жодним чином не підтвердженими.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 256 КУпАП щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності свідків, то дані твердження є неспроможними.

Зокрема, ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції Закону № 1231-ІХ від 16.02.2021 року огляд на стан сп`яніння проводиться у присутності свідків в разі неможливості застосування поліцейськими засобів відеозапису.

У цій справі поліцейські використовували технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису з нагрудної камери поліцейського долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому посилання ОСОБА_1 на відсутність свідків не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи.

Суддя апеляційного суду не бере до уваги доводи апеляції ОСОБА_1 щодо законності підстав зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням, позаяк причина зупинки автомобіля не звільняє водія від обов`язку, встановленого п. 2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин суддя апеляційного суду не убачає підстав для скасування постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

Справа № 757/49038/24-п

Провадження № 33/824/904/2025

Головуючий у першій інстанції Гречана С.І.

Доповідач Ковальська В.В.