Провадження № 33/801/129/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 140 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп на користь держави.

В постанові суду зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 384494 від 28 жовтня 2024 року вбачається, що 23 жовтня 2024 року о 09 годині 17 хвилин у м. Вінниці, по вул. Магістратській, 45, ОСОБА_1 будучи заступником начальника КП «Вінниця шляхове управління», своєчасно не вжив заходів щодо виявлення та ліквідації ямковості, глибина якої перевищує допустиму норму, що стало супутньою причиною ДТП за участю транспортного засобу «Opel Meriva» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 5.1.3 ДСТУ 3587-2022 «Автомобільні дороги», та порушив вимоги п.1.5 ПДР України.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 26 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно посадової інструкції заступника начальника КП «Вінниця шляхове управління» від 03 травня 2017 року, до функціональних обов`язків заступника начальника не віднесено обов`язки, на які суд посилався, приймаючи оскаржувану постанову, а саме: проводити постійний моніторинг стану проїзної частини, тротуарів; зелених зон та у випадку виявлення недоліків (відкриті люки оглядових колодязів інженерних мереж, просідання покриття, інші пошкодження елементів благоустрою) повідомляти Замовника, власника мереж, диспетчерську міськвиконкому, вжити необхідні заходи з забезпечення безпеки руху транспорту та пішоходів (встановлення огорож тощо); приступити до негайного усунення пошкоджених елементів об`єктів благоустрою, що не відноситься до інженерних мереж, об`єктів та елементів інших власників.

Станом на 23 жовтня 2024 року до КП «Вінницьке шляхове управління» не надходило повідомлень про наявність вибоїн на вулично-шляховій мережі по вул. Магістратській, 45 у м. Вінниці. Обстеження ділянки вулично-шляхової мережі проведено без представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, а відтак до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою згідно Інструкції № 1395.

Встановлення дорожніх знаків, інформаційних щитів по безпеці руху, огороджень та інших технічних знаків регулювання руху належить до компетенції КП «Вінницька спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху», відтак у матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази, сукупність яких свідчила б, що саме ОСОБА_1 є відповідальною посадовою особою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Вакулич О. Ф. підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 384494 від 28 жовтня 2024 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23 жовтня 2024, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 23 жовтня 2024 року, схемою до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, фотокопіями № 1, 2, 3, 4 доданими до акту обстеження, посадової інструкції КП «Вінниця шляхове управління» і Договору №1 від 19 січня 2024 року, укладеному Департаментом комунального господарства та благоустрою ВМР і КП «Вінницьке шляхове управління».

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 4 статті 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами 1-3 цієї статті, які спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

Відповідно до положень статті 24 Закону № 3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Підпунктом 5.1.1. Розділу 5 Державного стандарту України 3587-2022 «Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», затвердженого і введеного в дію Наказом ДБ «УкрНДНЦ» від 21.11.2022 № 228 Про прийняття та скасування національних стандартів» (далі - ДСТУ 3587-2022) передбачено, що автомобільні дороги, залізничні та трамвайні переїзди повинні відповідати рівню вимог до експлуатаційного стану їхніх складових і забезпечувати безпеку учасників дорожнього руху, а також ТЗ під час їхнього руху х дозволеною швидкістю.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 Розділу 5 ДСТУ 3587-2022 дорожній покрив не повинен мати дефектів, що впливають на безпеку дорожнього руху, (Додаток Д), величини яких перевищують вимоги, які наведені у таблиці 2.

Як вбачається з Акту обстеження вулично-шляхової мережі (а.с.6), складеного поліцейським у відсутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, виявлено вибоїну глибиною 11 см, довжиною 46 см, шириною 65 см.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушенням, « ОСОБА_1 , будучи заступником начальника КП «Вінницьке шляхове управління», своєчасно не вжив заходів щодо ліквідації ямковості, глибина якої перевищує допустимі норми, та стало супутньою причиною ДТП за участі ТЗ Опель меріва днз НОМЕР_1 , чим порушив пункт 5.2.1. ДСТУ 3587-2022р.».

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 4 статті 140 КУпАП в даному випадку встановленню підлягає не лише наявність відповідних дій (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення (перелічені в частинах 1-3 статті 140 КУпАП), в результаті яких наступили перелічені в частині 4 статті 140 КУпАП наслідки, а й те, чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Додатку № 1 до Договору № 1 від 19 січня 2024 року, КП «Вінницьке шляхове управління» повинне «проводити постійний моніторинг стану проїзної частини, тротуарів, постійний моніторинг стану проїзної частини, тротуарів, зелених зон та у випадку виявлення недоліків (відкриті люки оглядових колодязів інженерних мереж, просідання покриття, інші пошкодження елементів благоустрою) повідомляти Замовника, власника мереж, диспетчерську міськвиконкому, вжити необхідні заходи з забезпечення безпеки руху транспорту та пішоходів (встановлення огорож тощо). Приступити до негайного усунення пошкоджених елементів об`єктів благоустрою, що не відносяться до інженерних мереж, об`єктів та елементів інших власників» (а. с. 36 - 38).

ОСОБА_1 працює на посаді заступника начальника КП «Вінницьке шляхове управління».

Згідно посадової Інструкції заступника начальника КП «Вінницьке шляхове управління», затвердженої начальником шляхового управління ОСОБА_3 03 травня 2017 року (а.с. 30 35), до повноважень заступника віднесені ряд обов`язків, проте в ній відсутні обов`язки «проводити постійний моніторинг стану проїзної частини, тротуарів, постійний моніторинг стану проїзної частини, тротуарів, зелених зон та у випадку виявлення недоліків (відкриті люки оглядових колодязів інженерних мереж, просідання покриття, інші пошкодження елементів благоустрою) повідомляти Замовника, власника мереж, диспетчерську міськвиконкому, вжити необхідні заходи з забезпечення безпеки руху транспорту та пішоходів (встановлення огорож тощо). Приступити до негайного усунення пошкоджених елементів об`єктів благоустрою, що не відносяться до інженерних мереж, об`єктів та елементів інших власників».

Отже, ОСОБА_1 , будучи заступником начальника КП «Вінницьке шляхове управління», не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями ч. 4 ст. 140 КУпАП, оскільки на нього безпосередньо не покладений обов`язок проводити моніторинг дефектів дорожнього покриття та вживати заходів з забезпечення безпеки руху транспорту.

На зазначене суд першої інстанції уваги не вернув та дійшов помилкового висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки надані суду першої інстанції матеріали не містять доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП, оскаржувана постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року скасувати, провадження у праві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета