Справа № 459/511/25 Провадження № 3/459/190/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

08.10.2024 о 17:22 год гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні «Рукавичка» у м. Шептицькому по вул. Шептицького, 18, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку пачки кави «PRODOMO», вагою 500г, вартістю 340, 38 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив факти, викладені в протоколі, просив суворо не карати.

Ознайомившись із матеріалами адміністративної справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У ході з`ясування чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21 у постанові від 7 жовтня 2024 року

За правилами пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відтак, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Сума неоподатковуваного мінімуму в рамках норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги для відповідного року, яка становить 1514 гривень. Отже, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість викраденого майна не перевищує 757 гривень ч. 1 ст. 51 КУпАП, від 758 до 3028 ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Судом встановлено, що вартість викраденого майна ОСОБА_1 складала 340,38 грн., що в силу Закону № 3886-IX є підставою для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

З матеріалів справи установлено, що окрім визнання вини, винуватість порушника підтверджується зібраними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 227465 від 09.01.2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.10.2024 , відповідно до якого охоронець магазину «Рукавичка» у м. Шептицькому просить притягнути до адміністративної відповідальності візуально знайомого йому ОСОБА_1 , котрий 08.10.2024 вчинив крадіжку товару на загальну суму 340,38грн;

- заявою керуючої магазином «Рукавичка» у м. Шептицькому ОСОБА_2 , в якій остання просила встановити та притягнути до відповідальності невідому їй особу, котра 08.10.2024 вчинила крадіжку товарів із магазину «Рукавичка»;

- довідкою про вартість викраденого товару, згідно з якою загальна сума збитків становить 340,38 грн;

- поясненнями порушника, наданими в судовому засіданні.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 51, 284-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. В. Мельникович