Справа № 675/1503/24
Провадження № 3/675/7/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., з секретарем судового засідання Гонтарук А. С.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВУМВС України в Хмельницькій області 20 листопада 1996 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

пенсіонерку,

жительку АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 26 серпня 2024 року близько 20:00 години в с. Кунів Шепетівського району Хмельницької області поблизу будинку 46 ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнала, вказала, що дійсно 26 серпня 2024 року близько 20:00 години перебувала на загальних зборах мешканців АДРЕСА_1 поблизу будинку 46. На вказаних зборах вирішувалось питання оплати ремонту водогону та була визначена сума, яку мало сплатити кожне господарство. Сама ОСОБА_1 сплачувати визначену суму відмовилась, посилаючись на відсутність коштів та витрати на адвокатів через суперечку зі Стратюками, з якими ОСОБА_1 тривалий час перебуває у неприязних відносинах. ОСОБА_1 не заперечувала, що висловлювалась на адресу ОСОБА_2 образливим словами, але категорично заперечила те, що висловлювалась на адресу потерпілої нецензурними словами. При цьому ОСОБА_1 повідомила, що її побив чоловік потерпілої ОСОБА_3 , з приводу чого вона звернулася з письмовою заявою до поліції.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що 26 серпня 2024 року близько 20:00 години проходили загальні збори мешканців вулиці Незалежності з питань ремонту водогону. ОСОБА_1 на збори не прийшла, тому її неодноразово кликали для вирішення нагальних питань. Коли ОСОБА_1 вийшла, то відразу почала кричати та висловлюватись нецензурними словами. ОСОБА_2 підтвердила, що між її сім`єю та ОСОБА_1 протягом тривалого часу склались неприязні відносини. Потерпіла вказала, що ОСОБА_1 висловлювалась на адресу ОСОБА_2 образливими словами, після чого чоловік потерпілої почав захищати дружину від ОСОБА_1 . ОСОБА_2 повідомила суд, що писала відповідну заяву дільничному офіцеру поліції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Відповіно до ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Допитана в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_4 підтвердила покази ОСОБА_1 , зокрема, показала, що не чула, щоб ОСОБА_1 висловлювалась нецензурними словами.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив покази ОСОБА_2 , підтвердив наявність між сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 неприязних відносин протягом тривалого часу.

Враховуючи наявність неприязних відносин між Стратюками та ОСОБА_1 суд не вважає покази ОСОБА_3 належним та допустимим доказом.

Крім того, згідно постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/1547/24 від 07 жовтня 2024 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , та на нього накладене стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн.

Інші свідки, письмові пояснення яких додані до протоколу про адміністративне правопорушення, на неодноразові виклики до суду не з`явились. Судом вчинені всі дії для забезпечення допиту свідків під час судового розгляду, однак допитати свідків під час судового розгляду не виявилось можливим.

Допитаний в ході судового розгляду ДОП СВГ ВП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 суду показав, що до нього надходила заява лише від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заяви не писала, висновку про необхідність скласти протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 він дійшов після допиту свідків. Також ОСОБА_6 повідомив, що вважав доцільним надати суду відеофіксацію проведення опитування свідків події.

Дослідивши наданий суду відеозапис проведення опитування свідків події, суддя прийшла до висновку, що покази, які давали свідки, не відповідають запису пояснень, викладених ОСОБА_6 . Суддя зауважує, що свідки не вказали про те, що ОСОБА_1 вживала саме нецензурні слова, свідки говорили про образливі слова та про сварку.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої судам слід оцінювати докази, керуючись критерієм «поза розумним сумнівом» (рішення в справі «Авшар проти Туреччини»), обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій і фактів (рішення в справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення в справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року), суддя вважає недоведеним наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 173, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська