ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю захисника-адвоката Співака О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 адвоката Ковалець М.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.,на користь держави.

Відповідно до постанови суду, - 08.08.2024 року о 12 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Л. Толстого в м. Ужгороді на перехресті з провулком Навої при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «Tesla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, допустивши з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.13 ПДР України, чим вчинив дії передбачені ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вказує, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що у зв`язку з об`єктивними протиріччями між наявними матеріалами та діючим законодавством, прохав суддю ретельно вивчити матеріали справи, та після перегляду записів камери зовнішнього спостереження встановити та опитати свідків. Однак, суддя відмовив у даному клопотанні.

На апеляційну скаргу адвокат Ковалець М.І., в інтересах ОСОБА_2 подала пояснення, у яких просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 року у справі №308/13482/24 - відмовити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції при розгляді зазначеної справи щодо ОСОБА_1 вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просить суд, постанову Ужгородського міськрайонного суду від 04.10.2024 року у справі №308/13482/24, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень - залишити без змін.

Адвокат Співак О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав суду письмові клопотання, в яких зазначає, що ретельно вивчивши матеріали справи, всі зазначені обставини відповідають доданій схемі розглядаємої ДТП, однак в матеріалах справи не міститься жодного доказу щодо фабули порушення зазначеного в адміністративному проколі відносно ОСОБА_1 . Звертає увагу, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого його правопорушення, не визнавав і не визнає, оскільки у справі відсутні, достатні, достовірні і переконливі докази порушення ним вимог п.16.13 ПДР України, а відтак і вчинення ним адміністративного правопорушення, а суд першої інстанції не здійснив всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи та допустив неналежну і неправильну оцінку наявним доказам, ігноруючи при цьому принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності. Вважає, що в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП є порушення з боку ОСОБА_2 вимог п.11.10, п. 11.11, п.16.4 ПДР, оскільки з перегляду відеофайлу вбачається різке прискорення з боку водія ОСОБА_3 . Просить суд, призначити та провести, за наданими матеріалами справи, інженерно-транспортну (автотехнічну експертизу), та задати експерту запитання, які перелічені в клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, до повноважень суду апеляційної інстанції не належить функція збирання та встановлення доказів по справі, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

Згідно зі ст. ст. 251, 273 КУпАП експертиза може бути призначена в суді виключно у випадках, коли виникає потреба в спеціальних знаннях і з метою отримання даних, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши клопотання адвоката Співака О.М. в інтересах ОСОБА_1 про призначення інженерно-транспортної (автотехнічної експертизи), вислухавши думку адвоката Співака О.М., який підтримав доводи зазначені у клопотанні, аргументи адвоката Ковалець М.І., яка заперечила проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності призначення даної експертизи. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 08 серпня 2024 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис з камерами зовнішнього відеоспостереження з місця події, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у призначенні зазначеної експертизи, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Інші учасники судового провадження про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, однак до судового засідання не з`явилися, у зв`язку з чим, справа розглядається за їхньої відсутності, оскільки дана обставина не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення представника потерпілого, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517492 від 08.08.2024 року, складеним у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; рапортом старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП від 08.08.2024, відповідно до якого, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, а саме автомобілю «Tesla», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ; схемою місця ДТП, де зафіксовані місце зіткнення автомобілів, характер заподіяних пошкоджень автомобілів від 08 серпня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.08.2024, де останній зазначив, що рухався у своїй смузі руху, коли BMW влетіло у передню ліву сторону автомобіля, не надавши йому перевагу; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.08.2024, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події ДТП, здійснений 08.08.2024 року камерами зовнішнього відеоспостереження по вул. Толстого в м. Ужгороді пров. Навої, та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що зібраними у справі доказами доведено порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.13 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, оскільки ОСОБА_1 перед поворотом ліворуч не дав дорогу транспортному засобу «Tesla», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, що спричинило зіткнення із зазначеним автомобілем.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, так, як наявні у справі докази, не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи сторони захисту щодо порушення з боку ОСОБА_2 вимог п.11.10, п. 11.11, п.16.4 ПДР, оскільки з перегляду відеофайлу вбачається різке прискорення з боку водія Тесла, відхиляються апеляційним судом, з огляду на те, що суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, і згідно з КУпАП не має повноважень виходити за його межі, а протокол у даній справі серії ДПР18 № 517492 від 08.08.2024, складено на ОСОБА_1 .

У даній дорожній ситуації, ОСОБА_1 для безперешкодного повороту ліворуч, перед початком руху повинен був переконатися у відсутності транспорту в зустрічному напрямку прямо по рівнозначній дорозі і незалежно від швидкості та напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , дати йому можливість завершити проїзд перехрестя, в такий спосіб запобігти зіткненню. Не дотримання ОСОБА_1 зазначених правил безпеки дорожнього руху і призвело до зіткнення автомобілів. Тобто, саме дії ОСОБА_1 а не іншого учасника ДТП, безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень автомобілів.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 чи його захисником не оскаржувались дії працівників поліції в зв`язку з нескладенням протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи адвоката Співака О.М. про можливе порушення водієм автомобіля марки «Tesla», д.н.з. НОМЕР_2 правил дорожнього руху, та його можливу винуватість у ДТП, висновків суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_1 не спростовують.

Апеляційний суд наголошує, що дотримання водієм вимог п. 16.13 ПДР, яка полягає в обов`язку водія перед поворотом ліворуч дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, не ставиться в залежність від швидкості руху транспортних засобів, які мають пріоритет у русі.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисником не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку суду про доведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційна скарга є безпідставною.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Щодо тверджень апелянта про те, що прохав суддю ретельно вивчити матеріали справи, та після перегляду записів камери зовнішнього спостереження встановити та опитати свідків, однак, суддя відмовив у даному клопотанні, суд апеляційної інстанції ставиться критично до таких тверджень та розцінює їх як обраний спосіб захисту.

Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про виклик і допит свідка, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його у встановлений КУпАП строк з дня вчинення правопорушення, в межах санкції ст. 124 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП немає.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага