Справа № 603/73/25
Провадження № 3/603/52/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , яка не працює,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.02.2025 року о 01:44 год на автодорозі Н-18, 40 км + 950 м, в с. Криниця Монастириської МТГ, керуючи транспортним засобом Audi А5, номерний знак НОМЕР_1 , будучи неуважною, не обрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки та здійснила наїзд на металеву опору освітлення, внаслідок чого була пошкоджена опора, а вищевказаний автомобіль (який на момент вчинення ДТП належав ОСОБА_2 ) зазнав механічних пошкоджень, чим порушила вимоги пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сенич В. І. подав суду письмове клопотання, в якому просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що оскільки внаслідок вищевказаної ДТП немає потерпілих, зважаючи на фактичні обставини справи, вважає за доцільне закрити провадження в справі у зв`язку із малозначністю вчиненого ОСОБА_1 діяння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала, у вчиненому щиро розкаялася, а також підтримала подане її захисником клопотання.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сенич В. І. в судому засіданні просив задовольнити вищевказане клопотання, адже вчинене ОСОБА_1 діяння є малозначним, а тому просить обмежитись усним зауваженням.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до переконання, що, окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 238781 від 05.02.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 05.02.2025 року о 01:44 год в с. Криниця Монастириської МТГ на автодорозі Н-18, 40 км + 950 м, керуючи транспортним засобом Audi А5, номерний знак НОМЕР_1 , будучи неуважною, не обрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки та здійснила наїзд на металеву опору освітлення, внаслідок чого була пошкоджена опора та автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим порушила вимоги п. 2.3.б ПДР;

- схеми місця ДТП, яка сталася 05.02.2025 року о 01:40 год на автодорозі Н-18 «Івано-Франківськ Бучач Тернопіль», 40 км + 950 м, зворотній бік якої містить перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу Audi А5, номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 та який на момент вчинення ДТП належав ОСОБА_2 , а також металевої опори освітлення і ліхтаря освітлення;

- письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.02.2025 року, зі змісту яких вбачається, що 04.02.2025 року після придбання в м. Києві автомобіля Audi А5, номерний знак НОМЕР_1 , вона попрямувала на ньому в м. Івано-Франківськ. 05.02.2025 року о 01 год 40 хв, керуючи вказаним транспортним засобом, в с. Криниця вона задрімала, не впоралась із керуванням, внаслідок чого здійснила наїзд на металеву опору освітлення, чим спричинила її механічне пошкодження.

Відповідно до п. 1.5 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Підпунктом «б» п. 2.3 ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачено ст. 124 КУпАП.

За наведених обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вирішуючи клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов: 1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення; 2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; 3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Однак суд звертає увагу на те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди завдано матеріальних збитків. Поряд з цим, ОСОБА_1 та її захисником суду не надано жодних доказів, які б підтверджували відшкодування зазначеної шкоди.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, адже вчинене нею діяння, за встановлених судом обставин цієї справи, не може кваліфікуватись як малозначне.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У силу ст. 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 251, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян