Березівський районний суд Одеської області
18.02.2025
Справа № 494/139/25
Провадження № 3/494/77/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Панчишина А.Ю., за участю секретаря Станілевич А.В., прокурора Бучковського А.П., особи яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Томашевського Р.М. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді адміністратора ТСЦ №1548 (на правах відділу регіонального центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській, Херсонській областях) зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) № 5148 (на правах відділу, м. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, маючи 9 ранг державного службовця, та будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону та Примітки до ст. 172-7 КУпАП не вжила заходів щодо недопущення виникнення будь-якого конфлікту інтересів та не повідомила у встановленому Законом порядку безпосереднього керівника - начальника ТСЦ № 5148 ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях при прийнятті рішення про заміну та видачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.09.2024 на своє ім`я, чим порушила встановлені ч.1 ст.28 вимоги Закону та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за результатами чого був складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №6/2025 від 20.01.2025 року.

Також, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) № 5148 (на правах відділу, с. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, маючи 9 ранг державного службовця, та будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону та Примітки до ст. 172-7 КУпАП не вжила заходів щодо недопущення виникнення будь-якого конфлікту інтересів та вчинила дії і прийняла рішення про заміну та видачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.09.2024 на своє ім`я, чим порушила встановлені п.3 ч.1 ст. 28 вимоги Закону і вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за результатами чого був складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №7/2025 від 20.01.2025 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засіданні з`явилась, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечила, зазначила що 04.09.2024 року в державному органі в якому вона працює також, крім неї працював інший адміністратор, а взагалі на той період по штату було три адміністратори. Будь-яких неправомірних дій не вчиняла, при реєстрації на послугу для видачі нового посвідчення водія та перевірці по реєстрах діяла виключно в межах свої повноважень. Зареєструвалась на видачу нового посвідчення з метою відображення всіх даних в додатку «Дія». Т.в.о. обов`язків керівника не повідомляла про реєстрацію та видачу нового посвідчення водія, так само як і не просила іншого адміністратора зареєструвати її дані та зробити відповідну перевірку, так як вважала, що в її діях є конфлікт інтересів. Оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просила провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Томашевський Р.М. надав пояснення згідно, яких вважає наступне. ОСОБА_2 не вчиняла дій, які передбачені ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме вона не приймала рішень та не вчиняла дій в умовах реального конфлікту інтересів та не повинна була повідомляти свого керівника, оскільки у неї був відсутній реальний конфлікт інтересів. Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій. Для факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по - перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально виливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Як вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2024 року о 13:46 годині ОСОБА_1 отримала талон №48 у терміналі електронної черги, який розташований у будівлі ТСЦ №5148 за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якого особисто у цей же день зареєструвала заяву № на здійснення операції «заміна посвідчення водія» на своє ім`я, в якій власноручно проставила підписи як заявник у передбачених бланком місцях. В подальшому, використовуючи надане комп`ютерне обладнання та відповідні доступи за допомогою наданого їй, у зв`язку з виконанням службових обов`язків особистого електронного ключа, ОСОБА_1 відносно себе провела перевірку за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають у розшуку, та щодо осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому. Після отримання позитивного результату ОСОБА_1 здійснила запис у відповідній графі заяви «перевірено». 04.09.2024 ОСОБА_1 отримала на своє ім`я посвідчення водія серії НОМЕР_1 , про що зробила відповідні записи у заяві № на здійснення операції «заміна посвідчення водія» та власноручно проставила підписи про його отримання.

З матеріалів справи не вбачається, а стороною обвинувачення не доведено та не підтверджено жодними доказами наявності суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 (який виразився у необхідності заміни посвідчення водія старого зразка на посвідчення водія нового зразка) і її службовими повноваженням. Ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в жодних інших матеріалах справи не зазначено яким саме чином приватний інтерес ОСОБА_1 вплинув на прийняте нею рішення, на її об`єктивність та неупередженість. Навпаки, з матеріалів справи слідує, шо ОСОБА_1 належним чином виконала свої службові обов`язки, із чітким дотриманням законодавства та порядку аміни посвідчення водія, а саме: здійснила всі необхідні пошуки та перевірки і лише за їх результатами прийняла рішення про проведення операції по заміні посвідчення водія.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, шо ОСОБА_1 прийняла рішення відносно себе так само як і відносно будь-якої іншої, невідомої їй особи. Приватний інтерес ОСОБА_1 не вплинув на результат розгляду заяви та не вплинув на об`єктивність і неупередженість прийнятого нею рішення, а тому реальний конфлікт інтересів був відсутній.

Враховуючи викладене захисник вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки її приватний інтерес не суперечив службовим повноваженням, не впливав на прийняття рішення, не впливав на об`єктивність або неупередженість рішення, а тому реальний конфлікт інтересів був відсутній, а тому подія і склад адміністративного правопорушення відсутні.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, про що свідчать докази наявні в матеріалах справи, а тому просив визнати її винною у вчиненні вказаних правопорушень, та накласти штраф, передбачений КУпАП.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, дослідивши матеріали справ, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII (далі - Закон), правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу», на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

Наказом начальника головного сервісного центру МВС України від 30.10.2020 № 2/15/68-кп, ОСОБА_1 з 03.11.2020 призначено на посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) № 5148 (на правах відділу, с. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях шляхом укладення контракту на період дії карантину та до дня визначення переможця конкурсного відбору.

03.11.2015 ОСОБА_1 склала присягу державного службовця, яку власноручно підписала.

Вступивши на державну службу і публічно склавши присягу державного службовця, ОСОБА_1 набула статусу державного службовця, стала суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Таким чином, проходячи державну службу на посаді адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) № 5148 (на правах відділу, с. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, маючи 9 ранг державного службовця у межах категорії «В» посад державної служби і склавши Присягу державного службовця, ОСОБА_1 наділена владними повноваженнями, виконує функції держави та на неї поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

13.07.2021 наказом начальника головного сервісного центру МВС України від 13.07.2021 № 2/15/103-кп, ОСОБА_1 з 15.07.2021 призначено на посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) № 5148 (на правах відділу, м. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях як переможця конкурсу, зі збереженням раніше присвоєного 9 (дев`ятого) рангу державного службовця.

08.12.2023 у зв`язку з організаційно-штатними змінами, передбаченими наказом МВС України від 16.10.2023 № 838, ОСОБА_1 переведена на рівнозначну посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) № 5148 (на правах відділу, с. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, з 12.12.2023.

Відповідно до посадової інструкції адміністратора територіального сервісного центру №5148 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) ОСОБА_1 до її основних посадових обов`язків відноситься у тому числі: здійснення перевірки даних із використанням інформації з СДР ТЗ, автоматизованої бази даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Єдиного державного демографічного реєстру, ІПНП та інших баз даних відповідно до законодавства із долученням роздруківок результатів перевірок до матеріалів реєстрації; надання консультацій з питань реєстрації, перереєстрації ТЗ, порядку видачі, обміну посвідчень водія та їх дублікатів; внесення інформації до відповідних баз даних про арешт, заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію транспортних засобів на підставі відповідних процесуальних документів; здійснення коригування (виправлення) облікових даних транспортних засобів під час надання адміністративної послуги з перереєстрації або зняття з обліку транспортних засобів, підготовка матеріалів до РСЦ ГСЦ МВС для внесення відповідних змін до ЄДР ТЗ; здійснення прийому документів для отримання (обміну) посвідчень водія, у тому числі посвідчень водія замість втрачених або викрадених, а також міжнародних посвідчень водія, та перевірка відомостей про осіб, які подали зазначені документи, за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають в розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві. Внесення інформації про видані посвідчення водія та які втрачені або викрадені до Єдиного державного реєстру МВС; дотримання вимог законодавства під час надання адміністративних послуг та порядку реєстрації фізичних та юридичних осіб у системі керування чергою для отримання послуг які надаються територіальними сервісними центрами МВС, тощо.

31.08.2024 о 13:46 год. ОСОБА_1 отримала талон № 48 у терміналі електронної черги, який розташований у будівлі ТСЦ № 5148, за адресою: Одеська область, м. Березівка, вул. Героїв України, 27, на підставі якого, особисто у цей же день зареєструвала заяву № на здійснення операції «заміна посвідчення водія» на своє ім`я, в якій власноручно проставила підписи як заявник у передбачених бланком місцях.

В подальшому, використовуючи надане комп`ютерне обладнання та відповідні доступи за допомогою наданого їй, у зв`язку з виконанням службових обов`язків особистого електронного ключа, ОСОБА_1 відносно себе провела перевірку за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають у розшуку, та щодо осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому. Після отримання позитивного результату ОСОБА_1 здійснила запис у відповідній графі заяви «перевірено».

04.09.2024 ОСОБА_1 отримала на своє ім`я посвідчення водія серії НОМЕР_1 , про що зробила відповідні записи у заяві № на здійснення операції «заміна посвідчення водія» та власноручно проставила підписи про його отримання.

За наявності реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 , на виконання вимог п.2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», була зобов`язана повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту коди дізналась чи повинна була дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника начальника ТСЦ №5148 РСЦ МВС в Одеській, Миколаївській, Херсонській області та не вчиняти дій і не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником підрозділу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

Так, відповідно до визначення, яке міститься в статті 1 ЗУ «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Приватний інтерес ОСОБА_1 проявляється у немайновому інтересі, а саме зацікавленості в отримані документа, який надає їй право керувати транспортними засобами, а саме посвідчення водія на своє ім`я.

Наявність факту реального впливу ОСОБА_1 під час проведення процедури перевірки документів з метою встановлення наявності законних підстав для проведення заміни та видачі посвідчення водія на своє ім`я та її службовими повноваженнями, об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зумовлений можливістю впливати на: безперешкодне проведення перевірки відносно себе за наявними базами та реєстрами МВС; отримання позитивного результату під час перевірок; позитивне рішення про заміну та видачу посвідчення водія.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у адміністратора ТСЦ № 5148 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між її службовими повноваженнями та приватним інтересом у вигляді особистої зацікавленості в отриманні посвідчення водія.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді: дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідно до підпункту «в» п. 1, ч. 1, ст.3 Закону на яку розповсюджуються обов`язки щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені статтею 28 Закону, у робочий час маючи дискреційні повноваження, 04.09.2024 знаходячись на робочому місці в ТСЦ № 5148 достовірно знаючи, що здійснила перевірку даних відносно себе, провела заміну та видачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.09.2024, не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів начальника ТСЦ № 5148 та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону та п. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ст. 1 Закону, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-17, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є місце її роботи - ТСЦ №5148, що розташований за адресою: Одеська область, Березівський район, м. Березівка, вул. Героїв України, 27, так як обов`язок виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» виник у зв`язку з перебуванням на роботі.

Часом вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-17, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, є 04 вересня 2024 року, коли ОСОБА_1 зобов`язана була повідомити безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів, у зв`язку з оформленням заміни та видачі посвідчення водія на своє ім`я.

Фактичним моментом виявлення вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, слід вважати дату закінчення перевірки, зібрання доказів та складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Юридичними наслідками в даному випадку є вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 255 КУпАП «Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення»: у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) статті 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у неповідомленні у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та у вчиненні нею дій та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів під час проведення заміни та видачі посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.09.2024, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується матеріалами справ, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією; матеріалами за заявою № про видачу, обмін або повернення посвідчення водія серії НОМЕР_1 ; витягом ДП «НАІС» щодо оформлення та видачі посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; особистими підписами у відомостях Форми проведення інструктажу для новопризначених осіб в апараті МВС, його територіальних органах, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, з основних положень Закону України «Про запобігання корупції»; особистими поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2025 року.

Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Доводи захисника зводяться до трактування норм матеріального права на свій власний розсуд та суперечать зібраним о справі доказам та встановленим судом обставин по справі.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Також, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, - вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих як і обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.34, ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Санкція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що матеріали про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебувають в провадженні одного судді, призначені на один час та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому слід накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у мінімальному розмірі.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справ відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 23, 33, 34, 36, 40-1, 172-7, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу на посаді адміністратора ТСЦ №1548 (на правах відділу регіонального центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській, Херсонській області) зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді адміністратора ТСЦ №1548 (на правах відділу регіонального центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській, Херсонській області), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отгм.Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0015594, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

Згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 19.02.2025 року

Суддя Панчишин А.Ю.