КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/16618/24

05 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Степ'юка Валентина Сергійовича на постановуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 28 листопада 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Степ`юк Валентин Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року скасувати і закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при розгляді в суді першої інстанції він звертав увагу суду на те, що в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу. Проте, у вказаному направленні не зазначено заклад охорони здоров`я в який направляється водій.

У відповідності до розділу Ш. п. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння може бути проведений не в будь-яких закладах охорони здоров`я, а лише в закладах визначених за певного процедурою.

Зазначає, що у випадку коли в направленні не зазначено назву закладу охорони здоров`я куди направлявся водій, немає можливості з'ясувати, чи водій направлявся до закладу охорони здоров`я в якому, у відповідності до Інструкції, мали право проводити таке обстеження.

Також у запереченнях він зазначав, що відповідно до розділу II п.12. Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто, у разі наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, обстеження повинно проводитись лише в закладі охорони здоров`я.

Зазначає, що як вбачається із долучених до матеріалів справи відеозаписів події з боді камери поліцейського, працівник поліції встановила у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп'яніння, проте продовжила наполягати на проходженні ним огляду за допомогою алкотестера Драгер.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Степ'юк Валентин Сергійович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив скаргу задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлений, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника -адвоката Степ'юка В.С. апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№834161 від 26.08.2024року, письмовим направленням водія ОСОБА_1 на огляд від 26.08.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , актом огляду та тимчасового затримання ТЗ від 26.08.2024 року, інформацією, що міститься на DVD-диску, а саме: відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч, є належними та допустимими і підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст.280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного наркотичного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 834161, складеного інспектором СРПП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Сачек В.С., 26 серпня 2024 року, о 22 год. 15 хв., в с П. Борщагівка, вул.Соборна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault master», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на відео. Чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

26 серпня 2024 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови .

Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він проїхав на жовтий світлофор і його зупинила поліція, їм здалося, що він вживав алкоголь, але він не пив зовсім. Дихати в драгер він відмовився, бо спішив і не бачив в цьому сенсу, він не п'яний.

Із акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вбачається, що 26 серпня 2024 року, о 23 год. 10 хв., інспектором СРПП ВП № 5 Бучанського РУП лейтенантом поліції Машталер В.А. було здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу фургону малотонажного «Renault master», державний номерний знак НОМЕР_1 . Огляд та тимчасове затримання здійснено у зв'язку з ч. 1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб для його доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку прийняв ФОП « ОСОБА_2 » с. Тарасівка.

Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівник поліції, підійшовши до автомобіля, представилася та попередила водія про відеофіксацію розмови. На запитання працівника поліції, на який сигнал світлофора проїхав водій, останній відповів, що на жовтий. На що працівник поліції роз'яснила, що проїзд на жовтий сигнал світлофора заборонено.

Працівник поліції здійснила огляд транспортного засобу.

На запитання працівника поліції, чи вживали сьогодні, водій відповів, що ні (зафіксований час на відео 21:39:48).

Працівник поліції запропонувала водію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій повідомив, що не довіряє приладу Драгер та відмовився проходити огляд за його допомогою. Працівник поліції запропонувала водію пройти огляд в медичному закладі, на що водій відповів, що поїде ( зафіксований час на відео 21:40:00-21:42:23).

Водій повідомив, що випив 30 грам ( зафіксований час на відео 21:44:35).

На запитання працівника поліції, коли останній раз вживали наркотики, зокрема марихуану, водій відповів, що давно 3-4 місяці назад ( зафіксований час на відео 21:44:49-21:46:15).

Працівник поліції пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння в медичному закладі( зафіксований час на відео 21:48:27).

Однак на запитання працівника поліції чіткої відповіді від водія не надійшло .

Працівник поліції вкотре запитала у водія чи погоджується останній пройти огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що водій відповів «не хочеться» ( зафіксований час на відео 21:56:10-21:56:20).

Працівник поліції роз'яснила наслідки відмови від проходження огляду на місці за допомогою приладу Драгер та запропонувала проїхати до медичного закладу, на що водій відповів, що не хоче ( зафіксований час на відео 21:56:27-21:56:45)

В подальшому поліцейська роз'яснила, що за відмову від проходження огляду буде складено адміністративний протокол.

Водій ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється від проходження ( зафіксований час на відео 21:57:55).

Працівник поліції повідомила, що відносно водія буде складено адміністративний протокол за відмову від проходження огляду ( зафіксовано час на відео 21:58:00).

Після складання проколу працівником поліції було ознайомлено водія з його змістом та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу, в якому не зазначено заклад охорони здоров`я до якого направляється водій для проходження огляду, правильності висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого н ч.1 ст. 130 КУпАП не спростовують, так як ОСОБА_1 за наявності у нього ознак алкогольного сп'яніння, на численні пропозиції працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння і на місці запинки поліцейським і в закладі охорони здоров'я.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису події вбачається, що працівник поліції встановила у водія ОСОБА_1 і ознаки наркотичного сп'яніння, проте продовжила наполягати на проведенні дослідження за допомогою алкотестера Драгер, так як вказані доводи спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та іншими наявними у справі доказами.

З переглянутого відеозапису з боді камери поліцейського вбачається, що працівник поліції, встановивши у водія ОСОБА_1 наявність ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, кілька разів пропонувала водію пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки чи у медичному закладі. Водій протягом тривалого часу то погоджувався проїхати для огляду до медичного закладу, то відмовлявся від проходження огляду. Вкотре запитавши у водія, чи погоджується останній пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, поліцейські отримали відповідь «не хочеться» ( зафіксований час на відео 21:56:10-21:56:20).

Працівник поліції роз'яснила наслідки відмови від проходження огляду на місці за допомогою приладу Драгер та запропонувала проїхати до медичного закладу, на що водій відповів, що не хоче ( зафіксований час на відео 21:56:27-21:56:45).

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Степ'юка Валентина Сергійовича.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Степ'юка Валентина Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: