П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1334/24

Провадження № 3/936/5/2025

19 лютого 2025 року селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області - Павлюк С.С., за участі захисника Повідайчика В.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з патрульної поліції в Закарпатській області ро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із адміністративних матеріалів, 16.11.2024 о 21:47 год на А/Д Київ-Чоп, 717 км, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку під час безперервної відеофіксації на бодікамеру поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання призначені на 03.12.2024 та 10.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи шляхом надсиланням судової повістки в електронній формі на мобільний номер телефону. Окрім того, відомості про час та місце проведення судових засідань були опубліковані на офіційному сайті «Судова Влада» у автоматичному режимі. Разом з тим, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по даній справі не є обов`язковою, а тому справу слід розглядати без участі правопорушника, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду і прийняття рішення по такій.

Разом з тим, захисник Повідайчик В.І. звернувся до суду із письмовим клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема із долученого відеофайлу вбачається, що останній готовий був пройти медичний огляд, проте приладу для вимірювання вмісту алкоголю йому не дали. Крім того, відеозапис, що долучений до протоколу не є безперервним, а тому його слід рахувати недопустимим

Дослідивши адміністративні матеріали, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протиправність дій ОСОБА_1 при вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП України, визначається за двома ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, необхідно дослідити в суді відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена:

протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №564897 від 16.11.2024;

відеозаписом, який проводився на нагрудну камеру поліцейського, з котрого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п.п.2,3 цього Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У суді інспектор ОСОБА_2 ствердив ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема у водія ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, а поведінка не відповідала обстановці. Також зазначив, що водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Крім того, у суді ніхто з учасників процесу не заперечував, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» 16.11.2024 о 21:47 год на А/Д Київ-Чоп, 717 км.

Критично оцінюю також пояснення про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такі спростовуються об`єктивними та переконливими доказами по справі.

Так, долученим відео із бодікамера інспектора поліції вбачається, що водію ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак останній хоч протягом усього часу, який тривав близько години, не відмовлявся, однак активних дій щодо виконання вимоги інспектора не вчиняв, натомість будь-яким чином намагався ухилитись від проходження відповідного огляду. Також на крайню пропозицію пройти медогляд, водій повідомив, що буде із ними судитись та оскаржувати.

Такі висловлювання та поведінку оцінюю як відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16. 02. 2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису.

Отже, згідно КУпАП, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами тих, зокрема, обставин, що у водія наявні ознаки відповідного сп`яніння; водій відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я і така відмова зафіксована відеозаписом.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми Інструкції, були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог законодавства, при цьому покликання захисника на відсутність показників технічних засобів на місці зупинки не заслуговують на увагу, оскільки обов`язковості такого тесту згаданою вище інструкцією не встановлено, а передбачає альтернативу проведення огляду.

Щодо доводів захисника про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не є безперервним, то такі на думку апеляційного є необґрунтованими, оскільки нормами КУпАП не передбачено долучення до протоколу повністю всього безперервного відеозапису. Те, в якому обсязі надається відеозапис відносить виключно до дискреційних повноважень працівників поліції, зокрема останній на свій розсуд подає докази, якими підтверджується вина особи, котра притягується до адміністративної відповідальності.

Інші покликання захисника, на думку котрого мали місце порушення процедури освідчення, порядком складання адміністративного протоколу є незначними та не можуть становити перешкоди для встановлення всіх обставин події правопорушення.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою

Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором поліції Татинцем В.В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ним дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 564897 від 16.11.2024 складено відповідно до вимог встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку встановлених законом.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважаю доведеним факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке свідчать про підвищену небезпеку подібних проступків та осіб, що їх вчиняють, особу правопорушника, котрий працює, не розкаявся та не ставиться критичного до вчиненого ним адміністративного проступку, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33,36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

п о с та н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу у розмірі тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн.60 коп.

Згідно з ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Павлюк С.С.