ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8646/24 Номер провадження 33/814/140/25Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 25 липня 2024 року о 12:00 год. керуючи транспортним засобом «Ваз 210990» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Л. Українки в м. Кременчуці Полтавської області, при виїзді з прилеглої території, не надав дорогу та створив перешкоду для руху автомобіля «Honda Accord» НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого останній не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини дороги та здійснив наїзд на перешкоду (пішохідне огородження) в результаті чого транспортний засіб та пішохідне огородження отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Більди В.В. надійшла заява в якій останній прохав провести судове засідання за їх відсутність.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини не повідомив.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2024 року, оскільки копію оскаржуваної постанови було отримано його захисником - адвокатом Більдою В.В. 16 жовтня 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2024 року була отримана захисником ОСОБА_1 адвокатом Більдою В.В. 16 жовтня 2024 року(а.с.50).

У свою чергу, апеляційна скарга була подана засобами поштового зв`язку через місцевий суд, який виніс постанову 18 жовтня 2024 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Мотиви суду

Відповідно до з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст.9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно з п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.2 ПДР України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденній строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N?910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року N 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У зв`язку з цим, апеляційний суд зазначає, що сам по собі факт розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи потерпілого не є правовою підставою для скасування судового рішення. Натомість, можливість реалізації вказаних процесуальних прав було надано в суді апеляційної інстанції, якою ОСОБА_3 та його захисник адвокат Більда В.В. не скористались.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ваз 210990» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Л. Українки в м. Кременчуці Полтавської області, при виїзді з прилеглої території, не надав дорогу та створив перешкоду для руху автомобіля «Honda Accord» НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого останній не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини дороги та здійснив наїзд на перешкоду (пішохідне огородження) в результаті чого транспортний засіб та перешкода пішохідне огородження отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дана обставина підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 липня 2024 року та схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 липня 2024 року.

Натомість, доводи ОСОБА_1 , що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 10.2 ПДР України, однак жодних ділянок, які перелічені в вищезазначеному пункті ПДР України на місці ДТП не було, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з письмових пояснень ОСОБА_1 наданих після дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що він виїжджав на автомобілі «Ваз 210990» д.н.з. НОМЕР_1 від магазину «Маркетопт» повертаючи ліворуч в напрямку перехрестя Лесі Українки Тараса Бульби, тобто ОСОБА_1 визнав факт того, що виїжджав на дорогу з прилеглої території.

Більше того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що він рухався на автомобілі «Bmw 328d» д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Л. Українки в м. Кременуці Полтавської області та попереду нього рухався транспортний засіб «Honda Accord» в лівій смузі руху, за перехрестям навпроти «Маркетопт» виїжджав автомобіль «Ваз 2199» з прилеглої території. Водій автомобіля «Ваз 2199» не впевнившись в безпеці руху виїхав на дорогу, а водій автомобіля «Honda Accord» щоб уникнути ДТП виїхав на зустрічну смугу і об`їхав його, після чого авто почало заносити і він в`їхав в паркан.

Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 882280 від 06 серпня 2024 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 липня 2024 року та схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 липня 2024 року, підписаних ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 ;

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2024 року.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко