Справа № 466/5006/24 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н. Л.
Провадження № 33/811/211/25 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рудакевича Юрія Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2024 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 , 27.04.2024 о 23 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Городоцька, 50, повторно протягом року вчинив порушення, а саме: керував т/з «JAGUAR X-TYPE», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працювала ліва фара ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР України. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за що передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП. Відеофіксація даної події велась на нагрудні камери №471301, 471373.

На зазначену постанову представник ОСОБА_1 адвокат Рудакевич Ю.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій зокрема просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2024 року, покликаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 20 жовтня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги у частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує з днем прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Шевченківського районного суду м. Львова прийнята у судовому засіданні 11 липня 2022 року без участі ОСОБА_1 , який був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать повістки, які знаходиться у матеріалах справи (а.с 7,11). Такі повістки скеровувалися на поштову адресу АДРЕСА_1 , яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№634058 від 27 квітня 2024 року. Такий протокол ОСОБА_1 підписав, отже бу обізнаний про наявність самого протоколу і розгляд такого протоколу у Шевченківському районному суді м.Львова. (а.с.1).

Більше того, апелянтом не додано жодних доказів чому останній протягом тривалого часу (понад 7 місяців) не цікавився провадженням у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 мав можливість повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення, однак у встановлений законом строк не скористався таким.

Натомість з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 адвокат Рудакевич Ю.Ю. звернувся лише 28 жовтня 2024 року, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відтак, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду не є поважними, а тому приходить до висновку, що слід відмовити в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

відмовити в задоволенні клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рудакевича Юрія Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка таку подала.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.