Справа № 488/4298/24
Провадження № 3/488/204/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17.02.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу, що надійшла з УПП в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в м. Миколаєві від 15.08.206 року,

- до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ№206656, 15 вересня 2024 року близько о 19 год. 25 хвилин, в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив домашнє насильство ( психологічне) стосовно матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виражалось у образах та нецензурній лайці у бік матері, що могло спричинити травму, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно між ним та матір`ю мав місце конфлікт 15.09.2024 року, оскільки він після роботи вжив спиртне, обурився на нарікання матері щодо його стану, висловився кілька разів емоційно, в тому числі із ненормативною лексикою, втім він одразу вибачився перед матір`ю, та конфлікт був вичерпано в той же день.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 15.09.2024 року син прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, вона стала нарікати йому, на що ОСОБА_1 відповів ненормативною лексикою та вийшов до магазину. Зазначила, що, будучи збудженою, емоційно неврівноваженою через стрес, пов`язаний з війною, згарячу викликала працівників поліції, про що потім пошкодувала. Зауважила, що одразу ж після конфліктної ситуації, яка мала місце вперше, вони з сином примирилися. Просила суд не притягувати сина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ст. 173-2КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - передбачає адміністративну відповідальність.( в ред. до 19.12.2024 р.).

Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З протоколу серії ВАВ№206656, вбачається, що15 вересня 2024, приблизно о 19 год. 25 хвилин, в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив домашнє насильство ( психологічне) стосовно матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виражалось у образах та нецензурній лайці, у бік матері, що могло спричинити травму, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою і був складений вказаний протокол.

З пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які вона надала в судовому засіданні, вбачається, що 15.09.2024 рокублизько 19-25 год. потерпіла стала ініціатором сварки із сином та в ході словесного конфлікту ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою. При цьому, потерпіла зазначає, що її нервовий та емоційний стан був пов`язаний зі стресом через війну, а не через дії чи поведінку сина. Такий конфлікт між ними мав місце вперше, та, будучи в неврівноваженому стані, бурхливо відреагувала на конфлікт.

Як вважає суд, у судовому засіданні не знайшла свого підтвердження наявність в діях ОСОБА_1 обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а саме його об`єктивної сторони, оскільки лише нецензурні та образливі висловлювання не формують собою домашнє насильство, а сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Торжинська