Провадження № 3/734/535/25 Справа № 734/589/25
ПОСТАНОВА

іменем України

19 лютого 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військове звання сержант, інструктора з водіння 1 взводу забезпечення навчального процесу 3 роти забезпечення навчального процесу батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

у відповідності до ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 березня 2024 року № 73 військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_1 призначений на посаду інструктора з водіння 1 взводу забезпечення навчального процесу 3 роти забезпечення навчального процесу батальйону забезпечення навчального процесу та приступив до виконання службових обов`язків. Під час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на сержанта ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Правові норми ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язують сержанта ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку,вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів. Згідно зі ст.ст. 29, 30 і 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. За своїми військовими званнями начальниками є військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини. У відповідності до функціональних обов`язків інструктор з водіння є прямим начальником всього особового складу курсу та у мирний і воєнний час відповідає за чітке та своєчасне виконання поставлених йому завдань, якісне навчання, виховання, військову дисципліну під час підготовки курсантів (солдатів), правильну експлуатацію, збереження закріплених озброєння і техніки, їх комплектність та утримання у належному стані та окрім іншого зобов`язаний: підтримувати озброєння, техніку та їх обладнання в технічно справному стані та постійній готовності до бойового застосування та досконало знати й вміло володіти зброєю і технікою закріпленою за ним, забезпечувати їх правильне зберігання, поточний ремонт та експлуатацію, щоденно оглядати їх та постійно утримувати в порядку, стежити за справністю та наявністю вузлів та агрегатів на закріплених зразках ОВТ, своєчасно доповідати командиру взводу про випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів.

Згідно зі ст.ст. 124-1 - 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець ОСОБА_1 є прямим начальником військовослужбовців сержантського (старшинського) складу навчального взводу та особового складу, який проходить навчання, в мирний і воєнний час відповідає за якість проведення занять та ефективність навчання особового складу інструкторами навчального взводу, навчання і виховання військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу, їх військову дисципліну, охайний зовнішній вигляд, фізичну підготовку, правильне зберігання і експлуатацію озброєння, техніки та іншого майна взводу, внутрішній порядок у підрозділі, правильне несення служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу в добовому наряді та окрім іншого зобов`язаний: негайно доповідати командирові навчального взводу та сержантові-інструкторові навчальної роти про надзвичайні події в навчальному взводі, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;стежити за правильним зберіганням і експлуатацією озброєння, техніки та іншого майна навчального взводу, їх наявністю та утриманням у належному стані, за правильним припасуванням військовослужбовцями спорядження і екіпірування та його обслуговуванням, не менше ніж раз на тиждень особисто проводити їх огляд та перевірку наявності, виховувати в особового складу дбайливе ставлення до них, вживати заходів із удосконалення та розширення навчально-матеріальної бази підрозділу; перевіряти наявність особового складу та наявність, стан і комплектність озброєння, техніки, боєприпасів, навчально-тренувальних, імітаційних та бойових засобів, іншого майна після закінчення занять, організовувати технічне обслуговування озброєння і техніки, чищення зброї і шанцевого інструменту, поповнення витратних матеріалів;вести облік особового складу, озброєння, техніки, навчально-матеріальної бази та майна навчального взводу.

Сержант ОСОБА_1 є військовим начальником усього особового складу, який проходить навчання за посадою, а для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини - за військовим званням, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, є матеріально відповідальною особою, а тому відповідно до примітки ст. 172-13 і ст. 425 КК України є військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП. У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було. Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на теперішній час оголошене не було. Відповідно до ст.ст. 1 і 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Підпунктом 5.18.1.5 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року № 300, посадові особи роти з питань ведення ротного господарства зобов`язані здійснювати контроль за правильним використанням та витрачанням матеріальних засобів, проводити перевірки наявності та якісного стану матеріальних засобів у визначені строки.

Згідно з п.п. 13 і 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року № 1225, військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників. У порушення наведених вище вимог законодавства, сержант ОСОБА_1 , будучи матеріально відповідальною особою, знаючи та розуміючи зміст покладених на нього функціональних обов`язків з військової служби, діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України, допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, при наступних обставинах. Відповідно до акту технічного стану № 134 від 10 квітня 2024 року інструктор з водіння молодший сержант ОСОБА_1 відповідає за технічний стан танку Т-64А з/н НОМЕР_2 АДРЕСА_3 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з технічного забезпечення) № 2 від 15 січня 2024 року про закріплення озброєння та військової техніки за особовим складом військової частини НОМЕР_1 на 2024 рік та додатку до наказу № 1 ОСОБА_1 є матеріально-відповідальною особою за зазначений танк. У подальшому, в ході перевірки бронетанкового озброєння та військової техніки батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 складений акт перевірки бронетанкового озброєння та військової техніки батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 (вх. № 19001 від 26 жовтня 2024 року), відповідно до якого комісія виявила нестачу комплектуючих до танку Т-64А з/н НОМЕР_2 с/н НОМЕР_3 , за який матеріально-відповідальною особою визначено військовослужбовця ОСОБА_1 , а саме: блок БВ-20, 1 шт, - 12183.12 гривень.

Отже, військовослужбовець військової служби за контрактом інструктор з водіння 1 взводу забезпечення навчального процесу 3 роти забезпечення навчального процесу батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою та матеріально-відповідальною особою, у порушення вимог ст.ст. 4, 11, 16, 26, 29-31, 124-1 - 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підпункту 5.18.1.5 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року №300, п.п. 13 і 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року № 1225, функціональних обов`язків за посадою, достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, недбало ставлячись до служби, в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, порушив порядок зберігання військової техніки, що знаходилась на його відповідальному зберіганні відповідно до акту технічного стану № 134 від 10 квітня 2024 року та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з технічного забезпечення) № 2 від 15 січня 2024 року, у період часу з 10 квітня 2024 року до 30 листопада 2024 року зберігання ввіреної йому у відповідальне зберігання військової техніки, а саме - танку Т-64А з/н НОМЕР_2 с/н НОМЕР_3 належним чином не організував, умови зберігання, які б виключили можливість втрати військового майна військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , не забезпечив, щоденно їх не оглядав, не стежив за справністю та наявністю вузлів та агрегатів на закріплених зразках ОВТ, своєчасно не доповів командиру взводу про випадки втрати комплектуючих військової техніки, внаслідок чого, допустив нестачу ввіреного йому у відповідальне зберігання зазначеної військової техніки, а саме комплектуючих - блок БВ-20, 1 шт, на загальну суму 12183.12 гривень, що встановлено у ході проведення службового розслідування з 02 листопада 2024 року до 30 листопада 2024 року.

Військовослужбовець ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та винуватим себе визнав у вчиненні адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що підтверджується доказами, перевіреними в судовому засіданні, - протоколом № 5 від 29 січня 2024 року про військове адміністративне правопорушення, письмовим поясненням від 15 листопада 2024 року військовослужбовця ОСОБА_1 , - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріалами службового розслідування.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд дійшов висновку про необхідність накладення щодо військовослужбовця ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і піддати до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, у дохід держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із дня винесення.

Суддя