Єдиний унікальний номер 317/672/25
Номер провадження 3/317/503/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Громова І.Б., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , інші відомості суду не відомі,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2025 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 221443 від 25.01.2025 відносно ОСОБА_1 відповідно до якого «17.01.2025 о 16 год. 30 хв. за адресою мешкання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не виконувала передбачених законодавством батьківських обов`язків в частині виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого неповнолітній скоїв правопорушення, передбачене ст. 152 КУПАП, а саме: 17.01.2025 о 15 год. 30 хв. викинув сміття під забор буд. № 30 по вул. Центральній в с. Федорівка, чим спричинив незручності для господаря буд. АДРЕСА_3 та образив його. В силу того, що ОСОБА_3 не досяг віку відповідальності за бездіяльність та пасивні дії в виховному процесі, сина притягуватиметься ОСОБА_1 , яка порушила ст. 150 Сімейного кодексу України та Конвенцію з прав захисту дітей, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП».

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є, закріплена у ст. 62 Конституції України, презумпція невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення, що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 та ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП, вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиції ч. 3 ст. 184 КУпАП (за якою складено протокол), а також ст. 152 КУпАП (за якою кваліфікуються дії малолітньої особи) є бланкетними та вимагає при формулюванні суті правопорушення посилання на нормативно-правовий акт, який регулює певні відносини.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 221443 від 25.01.2025, неповнолітньому ОСОБА_2 ставиться у провину правопорушення за ст. 152 КУпАП, проте посилання на конкретні н/п акти у сфері правил благоустрою у протоколі відсутні, відтак суть та зміст адміністративного правопорушення, у якому він звинувачується, та, відповідно, за яке притягається до відповідальності його мати, є нерозкритим.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Оскільки, відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 7, 9, 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Б. Громова