Справа № 168/72/25
Провадження № 3/168/53/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року сел. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 3 (сел.Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2025 року о 00.03 год. ОСОБА_1 в с.Кримне по вул.Центральна Ковельського району Волинської області керував автомобілем «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. За що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Що був в стані алкогольного сп`яніння не погодився. На запитання головуючого, чому в протоколі про адміністративне правопорушення останній зазначив, що згідний із протоколом за частиною 1 статті 130 КУпАП, що засвідчив своїм власноручним підписом, а в судовому засіданні про це заперечує пояснити не зміг.

В судовому засіданні захисник Сливки - адвокат Хомич Ю.В. заперечив перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив таке: вважає, що прилад, яким вимірювали стан сп`яніння є «Алкофор 505», а не «Алкофор 507», як зазначив поліцейський. Ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі (тремтіння рук та різкий запах алкоголю з ротової порожнини) не відповідали фактичним ознакам у ОСОБА_1 . Останній наполягав на здачі аналізу крові на визначення стану сп`яніння, чого не було зроблено. В рапорті працівника поліції ОСОБА_2 зазначено, що подія відбувалась 01 січня 2025 року. Хоча протокол та всі інші документи вказують, що подія відбулась 02 січня 2025 року. Окрім того, адвокат послався на практику ЄСПЛ - Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, в якій зазначено, що мінімальна межа вмісту алкоголю згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихуваному повітрі 0,5 проміле. Крім цього зазначив, що прилади «Алкофор 505» та «Алкофор 507» мають різні похибки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами. А саме: протоколом серії ЕПР1 № 210771 від 02 січня 2025 року, рапортами працівників поліції від 02 січня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; висновком КПН «Старовижівська багатопрофільна лікарня (0,43 проміле, 0,42 проміле), зобов`язанням до протоколу, розпискою ОСОБА_1 та відеозаписом події правопорушення з нагрудної камери поліцейського. Наданий відеозапис є належним i допустимим доказом в справі, оскільки в повному обсязі відображає відомості про вчинення правопорушення.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 отримав посвідчення водія. До адмінвідповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП протягом року не притягувався.

Суд відхиляє заперечення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Хомича Ю.В., оскільки вони спростовуються такими обставинами: факт підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтвердив сам ОСОБА_1 у протоколі своїм підписом та працівнику поліції. Що вбачається з відеозапису події: перший раз підтвердив, що вживав вчора, а другий раз що вживав шампанське. Переконання адвоката, що явних ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, суд спростовує низьким вмістом алкоголю в ОСОБА_1 . Матеріали відеозапису підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 не наполягав на здачі крові для визначення стану сп`яніння, а запитував випадки можливості здачі крові. Щодо дати 01 січня 2025 року на рапорті працівника поліції, то суд до уваги не бере і вважає, це опискою. Бо матеріали справи підтверджують факт, що подія відбувалась 02 січня 2025 року. Щодо різних похибок у приладах «Алкофор 505» та «Алкофор 507», то суд висновує, що в разі застосування похибки стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 все одно перевищує допустиму норму. Решта заперечень ОСОБА_1 та його захисника Хомича Ю.В. спростовуються матеріалами справи.

З довідки СПД № 3 (сел.Стара Вижівка) встановлено, що ОСОБА_1 19 лютого 2024 року отримав посвідчення водія. До адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП протягом року не притягувався.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його майнового стану, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобам.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладене таке стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 283, 284, 289, 294, 301, 304 КУпАП,

суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення - штраф у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити сплати штрафу: рахунок отримувача: UA 0003544; код .

У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови після набрання нею законної сили, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП у ході примусового виконання постанови суду штраф стягується у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Малюта