ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/293/24 Номер провадження 33/814/63/25Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 27 травня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 27 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3. ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 51 000 грн на користь держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 6 січня 2024 року о 17 годині 37 хвилин в м. Миргород по вул. Сорочинській, 87 водій керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат 2,53‰, тест №1268. Дане правопорушення вчинено повторно двічі протягом року. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року та закрити провадження по справі.

В доводах апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував практики ЄСПЛ та особливості процесуального розгляду справ про адміністративне правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Крім того зазначає що, зупинка транспортного засобу була безпричинною і незаконною, оскільки суперечить імперативними приписам ст.35 ЗУ «Про національну Поліцію», з огляду на що є вважати підстави всі наступні дії поліцейських здобуті в даній справі, неправомірними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева».

Акцентує увагу суду, що показники приладу газоаналізатору Frager Alcotest не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки по-перше, чинне законодавство регламентує проведення огляду на стан сп`яніння виключно за допомогою спеціальних технічних засобів.

Розгляд справи проведено у відсутність особи, яка притягується до відповідальності, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та вичерпних заходів до встановлення місця знаходження та належного повідомлення останнього про час ті місце розгляду справи. При цьому взято до уваги: строки розгляду справи; можливість ОСОБА_1 скористатися своїми процесуальними правами; пасивне відношення останнього до ходу розгляду справи; передбачену законом можливість такого порядку розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 6 січня 2024 року о 17 годині 37 хвилин в м. Миргород по вул. Сорочинській, 87 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат 2,53‰, тест №1268. Дане правопорушення вчинено повторно двічі протягом року. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №654400 від 06.01.2024 р., відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, копією постанов Миргородського міськрайонного суду Полтавської області стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.3 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а ПДР України.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що зупинка транспортного засобу була безпричинною і незаконною, оскільки суперечить імперативними приписам ст.35 ЗУ «Про національну Поліцію», з огляду на що є вважати підстави всі наступні дії поліцейських здобуті в даній справі, неправомірними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева», суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.

Із відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що (хронологічний відрізок 17:36:40) працівниками поліції зупинений транспортний засіб VOLKSWAGEN TIGUAN д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , зазначивши причину зупинки, а саме відсутній передній державний номер. В ході спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції виявили в останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували пройти огляд на місці за допомогою приладу DRAGER або в медичному закладі(хронологічний відрізок 17:43:15-триває далі), неодноразово ОСОБА_1 пропонували працівники поліції пройти огляд, на що останній погодився. Результат огляду склав 2,53 проміле(хронологічний відрізок 18:35:44).

Щодо доводів, а саме, що показники приладу газоаналізатору Drager Alcotest не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки по-перше, чинне законодавство регламентує проведення огляду на стан сп`яніння виключно за допомогою спеціальних технічних засобів, суд відхиляє даний доводи, виходячи з наступного.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2, 3 статті 266 КУпАП, пункти 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452).

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор "Drager "Alcotest 6810". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє, так як матеріали справи містять підтвердження вини ОСОБА_1 , а саме протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №654400 від 06.01.2024 року, копією постанов Миргородського міськрайонного суду Полтавської області стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, роздруківкою з результатами огляду, в якій зазначається результат тесту 2,53 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 27 травня 2024 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин