П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали ПОГ СП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 184 КУпАП, ?

ВСТАНОВИВ:

19.01.2025 року біля 22 год. 35 хв., ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене частиною першою ст. 184 КУпАП, неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив дрібну крадіжку шоколаду «Lasmi» в магазині АТБ. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП України ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 , в призначене судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлялася шляхом надсилання повістки поштовим зв`язком.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченогостаттею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 статті 184 КУпАП України передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, частиною 2 статті 184 КУпАП України передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №041980 від 20.01.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , постановою Ужгородського міськрайонного суду від 23.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 , своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 184 ч.2, 221, 283- 285, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца