"18" лютого 2025 р. Справа № 363/725/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії КИ № 000404 від 15.01.2025 року вбачається, що 15.01.2025 року об 11 год. 30 хв. на Київському водосховищі, поблизу с. Ровжі Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства, а саме: проводив заборонений вилов риби забороненим знаряддям лову сіткою з жилки. Риби при цьому не виловив.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду неодноразово повідомлявся шляхом направлення SMS-повідомлення на його номер телефону, що вказаний у матеріалах справи. Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від нього не надходило.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також зважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що його повідомлено про те, що розгляд справи буде здійснюватися у Вишгородському районному суді Київської області за викликом, а справа про адміністративне правопорушення, передбачене 85 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належить до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про тваринний світ» на території України, зокрема, може здійснюватися любительське та спортивне рибальство, яке відповідно до ст. 16 цього ж Закону належить до загального виду використання об`єктів тваринного світу, що не передбачає необхідність отримання спеціального дозволу.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про тваринний світ» любительське та спортивне рибальство здійснюється у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про тваринний світ» - користувачі тваринного світу, зокрема, зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.

У ч. 2 ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» встановлено, що відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в виготовленні, зберіганні, реалізації та застосуванні заборонених знарядь добування тварин.

Відповідно до ч. 1 ст. 52-1 ЗУ «Про тваринний світ» - для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Відповідно до п. 1.1 Розділу IV Правил любительського рибальства забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.

На основі матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії КИ № 000404 від 15.01.2025 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- протоколом огляду та вилучення речей від 15.01.2025 року, зі змісту якого вбачається виявлення та вилучення у ОСОБА_1 на місці вчинення адміністративного правопорушення забороненого знаряддя лову сітки з жилки в загальній кількості 1 штука (L 50 м., h 2 м., а 50 мм.); протокол огляду та вилучення складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; заперечень та зауважень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; з протоколу вбачається, що виявлене та вилучене заборонене знаряддя лову перебуває у власності ОСОБА_1 .

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у грубому порушенні правил рибальства, а саме: рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову, правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 85 КУпАП; провину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення вважаю доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову) тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

З урахуванням того, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає, що стягнення ОСОБА_1 слід призначити у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У відповідності до протоколу огляду та вилучення речей і документів від 15.01.2025 року, квитанції № 2 від 15.01.2025 року в ОСОБА_1 було виявлено та вилучено незаконне знаряддя лову сітки з нитки в загальній кількості 1 штука (L 50 м., h 2 м., а 50 мм.). Незаконне знаряддя лову, вилучене в ОСОБА_1 було передано на зберігання до посадової особи роздільної дамби Київської ГЕС м. Вишгород та відповідно до матеріалів справи є приватною власністю ОСОБА_1 . У зв`язку з цим відповідно до санкції ч. 4 ст. 85 КУпАП незаконне знаряддя лову, вилучене в ОСОБА_1 підлягає конфіскації, тобто примусовій безоплатній передачі у власність держави.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується на користь держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч. 4 ст. 85 КУпАП, керуючись ст.ст. 23,33, 40-1,268,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок, з конфіскацією незаконного знаряддя лову.

Незаконне знаряддя лову, виявлене та вилучене в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: сітки з жилки в загальній кількості 1 штука (L 50 м., h 2 м., а 50 мм.) конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас