Справа № 216/8459/24
Провадження № 3/216/263/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2024 року о 23:34 год по вул. Церковна в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На неодноразові вимоги пройти повний медичний огляд в закладах охорони здоров`я з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 не реагував, не давав чіткої відповіді, відволікався від спілкування, сідав до свого транспортного засобу та розмовляв по телефону, чим вчинив дії по ухиленню від проходження огляду на стан сп`яніння, та порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Адвокат Карлов В.Б. суду пояснив, що у справі відсутні докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, а саме: відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції почали складати протокол, який міститься в матеріалах справи, під час отримання ОСОБА_1 правової допомоги в телефонному режимі. Після отримання консультації він звернувся до працівників поліції з проханням доставити його у медзаклад для огляду, але останні повідомили, що вони вже склали протокол за відмову від огляду. Разом з тим, ОСОБА_1 наступного дня самостійно пройшов медогляд у КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, згідно висновку якого останній не перебував в стані будь-якого сп`яніння. Враховуючи вищевказані обставини, захисник просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши наявні в справі письмові докази та матеріали відеозапису, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності й давши відповідну правову оцінку зібраним доказам, приходжу до таких висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктами 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння й так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, законодавцем установлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння на вимогу працівника поліції й відмова, навіть якщо особа не перебуває в стані сп`яніння, - не допускається.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» визнав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Варто зауважити, що транспортний засіб законодавцем позиціонується як джерело підвищеної небезпеки (стаття 1187 Цивільного кодексу України), його експлуатація завжди пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, безпеки довкілля, а тому особа, яка володіє чи користується транспортним засобом, не може використовувати його на шкоду правам і свободам громадян, інтересам суспільства.

Згідно із п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Положеннями ст. 266 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення цього правопорушення) передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Крім зазначеної норми закону, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів огляду також визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до наведених нормативних актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними в пунктах 3, 4 Розділу І Інструкції № 1413/278580 (п. 2 Розділу І цієї Інструкції).

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції № 1413/278580 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Переглядом матеріалів відеозапису встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час комендантської години в місті. Під час перевірки документів працівниками поліції були виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медзакладі, на що останній відповів, що він військовослужбовець, перебуває на службі та без дозволу командира не може поїхати. При цьому протягом 20 хвилин ОСОБА_1 на неодноразові вимоги пройти повний медичний огляд в закладах охорони здоров`я з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння не реагував, не давав чіткої відповіді, відволікався від спілкування, сідав до свого транспортного засобу та розмовляв по телефону. Така поведінка водія була розцінена поліцейськими як ухилення від огляду, тому останні почали складати відповідний протокол.

Диск відеозапису не викликає сумнівів щодо його фальсифікації, необ`єктивності, та підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

У даному контексті слід зауважити, що закон не передбачає можливості висунення особою, яку зупинили працівники поліції, умов проходження огляду на стан сп`яніння, тому в ситуації, яка розглядається, немає підстав вважати, що ОСОБА_1 , висловивши умови, за яких він буде проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, фактично погодився пройти такий огляд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі 9901/413/19).

Разом з тим системний аналіз вказаних вище приписів законодавства свідчить, що адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, характеризується значною суспільною небезпечністю, порівняно з іншими адміністративними правопорушеннями, оскільки її санкція передбачає застосування до правопорушника більш суворого адміністративного стягнення, ніж в інших випадках, передбачених КУпАП.

Таким чином, з огляду на характер суспільної небезпечності такого правопорушення, у даному конкретному випадку індивідуальні права та інтереси особи не можуть превалювати над публічними (суспільними) інтересами щодо невідворотності відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення з підвищеною суспільною небезпечністю, оскільки ухилення особою за наведених обставин від передбаченої законом відповідальності не сприятиме реалізації визначених КУпАП завдань щодо виховання правопорушника в дусі точного і неухильного додержання законів, сумлінного виконання своїх обов`язків і відповідальності перед суспільством, тобто не відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, у тому числі на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за відсутності в працівників поліції технічної можливості для цього.

За встановлених обставин твердження захисника Карлова В.Б. про відсутність з боку ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на відповідний стан сп`яніння на правомірну вимогу працівника поліції за умови погодження такого огляду командиром не заслуговують на увагу.

Отже, проаналізувавши всі докази, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості через обрану ним позицію захисту, вважаю, що останній порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними в справі письмовими доказами та матеріалами відеозапису, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складено уповноваженою на те посадовою особою, відповідно до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника;

- матеріалами відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на якому в достатній мірі зафіксовано обставини поведінки водія ОСОБА_1 , яка за своїми ознаками містить склад інкримінованого йому правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «КБЛПД» ДОР м. Кривий Ріг від 21.11.2024;

- рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Леміша І.І. від 22.11.2024.

З огляду на наведене, ураховуючи характер суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 279, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобам строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2025 року.

Суддя Ю.В.Онопченко