КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 375/1620/24 Головуючий у 1 інстанції: Смик М.М. Провадження № 33/824/1078/2025 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Заліського Богдана Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Захисник Заліський Б.С., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , 26 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1. зазначив, що права та інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції захищав інший представник - Лазука В.С., який не повідомив ОСОБА_1 про час розгляду справи та результат розгляду справи. Лише 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 отримав повідомлення у порталі послуг «Дія» із копією оскаржуваної постанови. Оскільки попередній представник Лазука В.С. не виходив на зв`язок, 24 грудня 2024 року він уклав договір на надання правничої допомоги з іншим захисником, який 26 грудня 2025 року ознайомився з матеріалами справи та відразу подав апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Рокитнянського районного суду Київської області була винесена 11 грудня 2024 року за участі представника ОСОБА_1 - Лазуки В.С. Особисто ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

В матеріалах справи відсутні належні докази отримання копії постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 .

Захисник Заліський Б.С., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , ознайомився з матеріалами справи 26 грудня 2024 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначені захисником ОСОБА_1. причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід вважати поважними і строк процесуальний строк підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник Заліський Б.С., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Поліцейський такої вимоги у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не пред`являв, а лише пропонував пройти огляд. Поліцейським не надано доказів на підтвердження причини зупинки ОСОБА_1 , а тому сама зупинка та подальші дії поліцейського не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». На долученому до адміністративного протоколу відеозаписі не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення правопорушення. Зазначено, що подія мала місце по вул. Корольова, але не зазначено в якому саме населеному пункті.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Відповідно до наданого суду першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2024 року серії ААД№ 89304320 вересня 2024 року о 21 год. 06 хв. на вул. Корольова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «TOYOTA VERSO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 вересня 2024 року, акт огляду поліцейськими ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння від 20 вересня 2024 року, рапорт поліцейського від 20 вересня 2024 року, та DVD диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З наданих суду документів та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського. В протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснень ОСОБА_1 зазначив "керував, випив склянку ром коли".

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1. на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 893043 від 20 вересня 2024 року зазначено, що подія мала місце по вул. Корольова, але не зазначено в якому саме населеному пункті.

У адміністративному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «TOYOTA VERSO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 20 вересня 2024 року о 21 год 06 хв по вул. Корольова. При цьому у протоколі зазначено, що його складено по вул. Корольова в с. Запруддя Київської області.

Суд апеляційної інстанції вважає такими, що не відповідають матеріалам справи посилання захисника ОСОБА_1. на те, що поліцейський не пред`являв ОСОБА_1 вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а лише пропонував пройти такий огляд.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що 20 вересня 2024 року патрульні поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , встановили його особу та, установивши наявність ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, патрульні поліції запитали у нього чи не вживав він алкогольні напої. У відповідь ОСОБА_1 повідомив, що зробив пару ковтків алкоголю, оскільки дуже втомився. Отримавши відповідь, поліцейський вказав водієві на необхідність проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу (газоаналізатора), на що водій позитивної відповіді не надав та зазначив, що віддячить поліцейським. У зв`язку з цим ОСОБА_1 попередили про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди, а надалі роз`яснили можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або ж у спеціалізованому медичному закладі. Оскільки ОСОБА_1 не виявив жодних активних дій та не згодився на виконання законних вказівок працівників поліції, не вжив жодних дієвих заходів, які б свідчили про його волевиявлення до виконання обов`язку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, його поведінку було обґрунтовано оцінено як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про недоведеність поліцейськими причини зупинки ОСОБА_1 , оскільки вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 на відеозаписі не спростовував ані факту керування ним транспортним засобом, ані факту вживання алкоголю.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1. підлягає залишенню без задоволення, а постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Заліського Богдана Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.