Справа № 550/1418/24
Провадження № 3/550/48/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Литвин В.В.,

розглянувши справу, яка надійшла від СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності притягався 06.09.2024 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 о 16 год 37 хв ОСОБА_1 в с. Кантемирівка на автодорозі Полтавського району Полтавської області не виконував неодноразове звернення, законне розпорядження інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції Чугуєвця В.І., про припинення правопорушення, хапав за одяг працівника поліції, плював в обличчя, поводив себе зухвало та агресивно, чим саме вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. До суду повернулися конверти з повістками суду про місце і час судового розгляду справи з відміткою поштового оператора «Повертається. Адресат відсутній за вказаною адресою». Судом було вжито заходи щодо виклику ОСОБА_1 до суду, а саме на адресу, яка зазначена в протоколі: АДРЕСА_1 , - направлялися судові повістки 19.12.2024, 15.01.2025, 04.02.2025, а також 15.01.2025 на веб-порталі судової влади України опубліковано оголошення про виклик до суду.

Постановою суду від 04.02.2025 було застосовано привід до ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 18.02.2025. Згідно з рапортом дільничого офіцера поліції СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтваській області старшого лейтенанта поліції Віктора Зінченка від 18.02.2025 постанову про привід неможливо виконати у зв`язку з відсутністю порушника за вказаною адресою.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначає, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

ОСОБА_1 , знаючи про те, що в Чутівському районному суді Полтавської області розглядаються адміністративні справи щодо нього, не вжив жодних заходів, щоб дізнатися про стан судових проваджень.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання за відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи в суді зумовлена саме їхньою пасивною поведінкою та бажанням затягнути розгляд адміністративної справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Розглянувши справу про адміністративні правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 318807 від 20.01.2024, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, рапортом інспектора з РПП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Чугуєвця В.І., копією протоколу АЗ № 001457 про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП від 20.11.2024; довідкою інспектора сектору адміністративної практики Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Вадима Дрозда.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є доведеною повністю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинно бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Обираючи вид стягнення правопорушникові, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, на правопорушника необхідно накласти адміністративне стягнення, що передбачено санкцією ст. 185 КУпАП та є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно з положеннями ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні в справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 30, 33-35, 40-1, 185, 245, 251-252, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Литвин