Справа № 216/236/25
провадження 3/216/588/25
ПОСТАНОВА

іменем України

05 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Стартанович Д.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001497 від 05.07.2015 року було внесено відомості про підозру ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, у зв`язку з втратою чинності Закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння, відповідно до п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №643945 від 28.10.2024 року за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Згідно вимог ст.245,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кожної справи, розглядаючи справу суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст.251,252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, вважаю, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП в повному обсязі підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №643945 від 28.10.2024 року, протоколом допиту потерпілого, заявою про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об`єктивного розгляду цієї справи.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна», згідно яких частиною 1 передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а також згідно частини 2 - за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,00 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року.

З 01 січня 2024 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2024 року в сумі 3028,00 грн. Так, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514,00 грн. (3028,00 грн. х 50%).

Отже, згідно нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість викраденого майна шляхом крадіжки на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757,00 грн. Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 757,00 грн. до 3028,00 грн.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4141/24 від 26.08.2024 загальна вартість об`єктів дослідження становила 1883,48 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимогст.33 КУпАПсуд приходить до висновку про необхідність накладення на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимогст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відтак, увідповідності дост.40-1КУпАП,п.5ч.2ст.4Закону України«Про судовийзбір» слідстягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 605,60грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя Д.В. Стартанович