Справа № 282/26/25
Провадження № 3/282/31/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 р.

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

1 січня 2025 року о 10 год 28 хв в с.Громада по вул.Свободи громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі гр. ОСОБА_1 відмовився на відеозапис на службовий портативний відеореєстратор номер 857558, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху відмова особи, яка кернує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

18.02.2025 на адресу суду надійшло клопотання адвокат Гарбузюк О.О. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.4 ч.1 ст.147 КУпАП у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 при зупинці поліцейськими автомобіля надав пояснення щодо причин керування ним автомобілем та зазначив, що 01.01.2025 він прямував на транспортному засобі з села Малий Браталів до КНП «Любарська лікарня» Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області з метою екстреної доставки свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до лікаря, у зв`язку з тим, що останній потребував невідкладної медичної допомоги. ОСОБА_1 неодноразово наголошував, що не міг вчинити по іншому в такій ситуації відносно свого сина. Вказував, що попередньо ним було вжито заходів для виклику екстреної швидкої медичної служби, однак йому повідомили, що усі екіпажі були задіяні по іншим викликам та йому черговим було повідомлено, що слід трішки довше почекати.

Адвокат вказує, що крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Адвокат зазначає, що крайня необхідність це суб`єктивне право кожної людини. А тому, вважає, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека життю та здоров`ю його синові, він мав намір доставити останнього до КНП «Любарська лікарня». В даному випадку він вимушено порушив охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, адвокат зазначає, що поліцейським не було складено та в результаті не пред`явлено акт огляду ОСОБА_1 для ознайомлення та не вручено останньому другого примірника, про що свідчить відсутність даного акту в матеріалах справи.

Адвокат Габузюк О.О. вказує, що у своїй сукупності ці обставини свідчать про відсутність події та складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 та слід прийти до висновку, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а наявні матеріали справи не доводять обставин щодо даного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Гарбузюк О.О. клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Гарбузюка О.О., суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до змісту ч.2, 3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як регламентовано п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України передбачена ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №210122 від 01.01.2025. Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- рапортом інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП капітана поліції Сікалюка О., з якого слідує, що під час патрулювання в с.Громада на вул.Свободи, близько 10 год 28 хв був зупинений транспортний засіб марки Фольцваген пасат д.н.з. НОМЕР_1 , який мав тоноване переднє лобове скло. В ході перевірки документів та спілкування в гр. ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву на обличчі, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест-6810 Драгер» на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містяться на диску та приєднані до матеріалів справи.

Суд не приймає до уваги посилання адвоката Гарбузюка О.О. відносно того, що поліцейським не було складено та в результаті не пред`явлено акт огляду ОСОБА_1 для ознайомлення, так як останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий акт не складався.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо доводів захисника про те, що діяння вчинене ОСОБА_1 є таким, що вчинене в умовах крайньої необхідності, судом до уваги не приймаються, так як відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною.

Разом з тим, в ході судового розгляду судом не встановлено, що ОСОБА_1 діяв задля усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, і не було інших засобів для усунення завданої шкоду. Надана в судовому засіданні адвокатом Гарбузюком О.О. довідка видана КНП «Любарська лікарня» ОСОБА_1 вказує на те, що його син ОСОБА_2 дійсно відвідав кабінет педіатра 01.01.2025 з діагнозом: гостре респіраторне захворювання верхніх дихальних шляхів. Гострий стенозуючий ларингіт, проте надана довідка не є підтвердженням того, що син ОСОБА_1 знаходився в критичному стані і потребував невідкладної медичної допомоги.

Крім того, ОСОБА_1 знаючи, що напередодні вживав алкогольні напої, маючи для того можливість, не звернувся за допомогою до інших водіїв аби відвезли його сина до лікарні, що могло становити ще більшу загрозу життю та здоров`ю для його сина, який знаходився в автомобілі. Поряд з тим, дружина, яка перебувала в автомобілі ОСОБА_1 , теж являється водієм, що не заперечувалось нею під час складання матеріалів відносно її чоловіка.

Також до матеріалів справи не долучено доказів того, що ОСОБА_1 здійснювались заходи щодо виклику медичної допомоги за місцем проживання, а також доказів того, що у виїзді швидкої йому було відмовлено.

Враховуючи вищенаведене та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, характер вчиненого нею правопорушення, ступінь її вини, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. 40-1, 268, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на р/рахунок №UA0006001, одержувач ГУК у Житомирській області/Житомирська область, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), , код доходу 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу 34000 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету22030106.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Носач

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.