Справа № 161/1114/25
Провадження № 3/161/832/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ровеньки Луганської обл., громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.12.2024 року близько 19:50 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , під час заїзду на подвір`я будинку, допустив вибігання собаки породи «німецька вівчарка» за територію будинковолодіння, внаслідок чого собака покусав собаку породи «кокер-спанієль», яка належить ОСОБА_1 , а також вкусив останню за палець руки та взуття, чим порушено вимоги пп. 2 п. 10.4 Правил благоустрою населених пунктів Підгайцівської сільської ради.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав, суду пояснив, що належний йому пес породи «німецька вівчарка» під час заїзду автомобілем на подвір`я будинку вирвалася за межі території будинковолодіння через відчинену в той момент в`їзну браму та накинулася на собаку, який н6алежить ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснила, що до моменту виникнення розглядуваної події вона вигулювала на повідку свого собаку породи «кокер-спанієль». Проходячи повз будинковолодіння ОСОБА_2 , з його території вибіг собака породи «німецька вівчарка» та, ухвативши зубами бедро її пса, почав тягнути його. Вона (потерпіла) намагалася відштовхнути собаку ОСОБА_2 , проте отримала від нього укус за палець, що спричинило сильну кровотечу. Коли вона намагалася вдарити «німецьку вівчарку» ногою, пес ухватився зубами за її кросівок. Увесь цей час вона голосно кричала, ОСОБА_2 продовжував перебувати у своєму автомобілі, проте згодом він вийшов з транспортного засобу та покликав свого пса до себе. Завдана їй шкода ОСОБА_2 відшкодованою не була. Зазначила, що такі випадки за участі собаки ОСОБА_2 є непоодинокими, а тому вона наполягає на притягненні останнього до відповідальності відповідно до вимог закону.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 594916 від 19.12.2024 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 154 КУпАП (а.с. 1);

-електронним рапортом реєстрації повідомлення на службі «102», отриманого 19.12.2024 року о 20:40 від ОСОБА_3 , який повідомив, що 30 хв. тому поблизу ЖК «Фортеця» із території будинковолодіння вибіг великого розміру пес та покусав його дружину ОСОБА_1 та їхнього собаку (а.с. 2);

-заявою потерпілої ОСОБА_1 від 19.12.2024 року, в якій остання просила притягнути до відповідальності ОСОБА_2 , за наслідками подій, які відбулися 19.12.2024 року близько 19:50 в с. Струмівка Луцького р-ну по вул. Подільська, 1-А (а.с. 3);

-фототаблицею, як додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 594916 від 19.12.2024 року, на якій зафіксовано пошкодження (прокуси шкіри) пальців рук ОСОБА_1 (а.с. 6);

--довідкою Травмпункту КП «Медичне Об`єднання Луцької місбкої територіальної громади» № 11721 від 19.12.2024 року (а.с. 19), з якої вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до травматолога 20.12.2024 року, в неї було діагностовано вкушену рану третього пальця правої кисті від укусу собаки.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення та потрепліою ОСОБА_1 , у суду немає, оскільки вищевказані докази у своїй сукупності в повній мірі узгоджуються між собою.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені, зокрема, частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Вищевказані норма КУпАП є бланкетною та містить відсилання до відповідних правил, які діють на території певного населеного пункту, в межах якого здійснюється утримання собак.

Як встановлено судом, події, які є предметом розгляду даної справи, відбулися в с. Струмівка Луцького р-ну. Вказаний населений пункт відноситься до Підгайцівської сільської ради, а тому усі рішення даного органу місцевого самоврядування є обов`язковими для виконання на території, зокрема, с. Струмівка Луцького р-ну.

Так, пп. 2 п. 10.4 «Обов`язки та права власників тварин» Розділу 10 «Утримання домашніх та сільськогосподарських тварин» Правил благоустрою населених пунктів Підкайцівської сільської ради, затверджених рішенням Підгайцівської сільської ради Луцького р-ну Волинської обл. № 17/9 від 02.06.2022 року, визначено, що: особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані тримати сторожових собак на прив`язі і спускати їх з прив`язі лише в закритих дворах з висотою огорожі, що виключає можливість втечі; про наявність таких собак застерігати написом при вході.

У свою чергу, обов`язковою ознакою наявності в діях особи, яка здійснює утримання собаки вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП є таке порушення правил утримання собак, яке призвело до заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечував того факту, що належний йому собака породи «німецька вівчарка» вибіг за межі його будинковолодіння, на територію загального користування, де покусала належного потерпілій ОСОБА_1 собаку породи «кокер-спанієль».

Із письмових пояснень ОСОБА_2 , відібраних у нього під час складення адміністративних матеріалів за ч. 3 ст. 154 КУпАП слідує, що його собака породи «німецька вівчарка» зазвичай знаходиться у вольєрі та час від часу вільно пересувається по території будинковолодіння.

З огляду на вищенаведене та враховуючи категорію собак, до яких відносяться собаки породи «німецька вівчарка», суд вважає доведеним, що така, у розумінні пп. 2 п. 10.4 Правил благоустрою населених пунктів Підгайцівської сільської ради, відноситься до сторожових собак.

Тобто, особа, яка утримує сторожову собаку зобов`язана тримати її на прив`язі і спускати її з прив`язі лише в закритих дворах з висотою огорожі, що виключає можливість втечі.

Суд наголошує на тому, що ОСОБА_2 фактично не оспорював дійсність обставин, які відображені у складеному щодо нього за ч. 3 ст. 154 КУпАП протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 594916 від 19.12.2024 року, а також повідомлених у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_1 .

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вищевказана норма Конституції України свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи вищевказане, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням подій, які є підставою здійснення даного провадження, суд вважає неможливим звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 154 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, оскільки дії останнього є суспільно небезпечними та призвели до заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 .

Санкція ч. 3 ст. 154 КУпАП, за якою ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності, тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

У даному випадку накладення основного та додаткового адміністративного стягнення у своїй сукупності є нерозривними та безальтернативним.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. з конфіскацією належному останньому собаки породи «німецька вівчарка» (інші ідентифікаційні відомості відсутні).

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 154, 251, 252, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Конфіскувати у ОСОБА_2 належну йому собаку породи «німецька вівчарка».

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська