Справа № 751/409/25
Провадження №3/751/474/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Стрижак В.П.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 ,-

В с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №285077 вбачається, що 02.01.2025 о 19 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, які полягали в образах нецензурною лайкою, чим завдав психологічних страждань, унаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №285078 вбачається, що 02.01.2025 о 19 год 00 хв ОСОБА_1 протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника АА №437700 від 26.12.2024, а саме з 23 год 40 хв 26.12.2024 до 23 год 40 хв 05.01.2025, який винесено відносно нього, перебував за адресою проживання АДРЕСА_1 , чим порушив заходи застосовані до нього, а саме в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

З огляду на положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за доцільне об`єднати матеріали справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП в одне провадження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що є власником будинку АДРЕСА_2 . Проживає разом із ОСОБА_2 . Його співмешканка постійно палить в туалеті і він неодноразово робить їй зауваження, але вона продовжує це робити. Під час сварки жінка ображала його нецензурною лайкою. З цього приводу він викликав поліцію.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених у диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той же час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Отже, самі по собі, зокрема нецензурні висловлювання під час сварки не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП настає за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року №2229-VIII визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (п.16 ч.1 ст.1 цього Закону).

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що дійсно вона палила в туалеті, ОСОБА_1 зробив їй зауваження, між ними з цього приводу виник конфлікт і вона почала ображати останнього нецензурними словами. Наразі вони примирилися.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП до суду, крім протоколу, надані електронний рапорт інспектора-чергового ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та терміновий заборонний припис стосовно кривдника, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули за викликом, ОСОБА_1 надав пояснення та було складено протоколи про адміністративне правопорушення.

Самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).

Суд звертає увагу на те, що сварка під час конфлікту за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема пояснень порушника, потерпілої, в яких би містились достатні відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно електронного рапорту саме ОСОБА_1 звернувся на службу 102 з приводу його співмешканки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 саме домашнього насильства, в розумінні ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також порушення термінового заборонного припису, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 173-2, 173-8, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд

постановив:

Адміністративні справи №751/409/25 та №751/411/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі номер №751/409/25, провадження №3/751/474/25.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст постанови суду складено 10.02.2025.

Суддя: Н.В. Маслюк