Справа № 638/2238/25
Провадження № 3/638/1409/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Хайкін В.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Військової частини НОМЕР_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сільце, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, водій 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у званні молодший сержант, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А1556 №58, з усної доповіді ТВО командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 стало відомо, що 24.01.2025 під час шикування особового складу в пункті тимчасової дислокації 3 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 було виявлено відсутність водія 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 . Попередньо встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 без зброї самовільно залишив пункт тимчасової дислокації 3 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 . Організовані пошукові заходи позитивного результату не дали. На телефонні дзвінки не відповідав. Місце перебування молодшого сержанта ОСОБА_1 невідоме. 26.01.2025 року надійшла доповідь від командира зенітного ракетного взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 в пункт постійної дислокації ( АДРЕСА_3 ) самостійно прибув військовослужбовець військової служби за мобілізацією водій 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 , який 24.01.2025 року здійснив самовільне залишення частини в районі виконання завдань за призначенням без штатної зброї та без поважних причин в районі населеного пункту м. Ізюм Харківської області. Решта обставин з`ясовується.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розгляд справи проводити без його участі, провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі.

Згідно статті 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Згідно статті 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 172-11 КУпАП настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Діяння ОСОБА_1 суд кваліфікує за частино 3 статті 172-11 Кодексу України як самовільне залишення місця служби.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частино 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії А1556 №58 від 27.01.2025 року; поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності; поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; доповіддю про факт самовільного залишення частини; рапортом командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ; рапортом старшого мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ; службовою характеристикою ОСОБА_1 ; медичною характеристикою.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.

Також суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не суд не вбачає підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Згідно пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільняються від сплати судового збору, при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 11, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Відповідно до положень ст.ст.307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: