Дата документу 12.02.2025
Справа № 334/406/25
Провадження № 3/334/469/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

ч.5 ст.126 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

31 грудня 2024 року о 07-49 годині в м. Запоріжжя, Дніпровському районі, вул. Верхня, буд. 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2023 року, строком на 5 років. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постановою ЕНА №3060166 від 16.09.2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5ст. 126 КУпАП.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209264 від 31.12.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлення з його змістом та повідомлення про дату та місце розгляду справи, підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його місця проживання. У відповідній графі в протоколі ОСОБА_1 було повідомлено про те, що протокол буде розглянутий 14.01.2025 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

Крім того, 31 грудня 2024 року о 07-49 годині в м. Запоріжжя, Дніпровському районі, вул. Верхня, буд. 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами згідно постанови ВДВС №59652531 від 26.07.2019 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5ст. 126 КУпАП.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209274 від 31.12.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлення з його змістом та повідомлення про дату та місце розгляду справи, підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його місця проживання. У відповідній графі в протоколі ОСОБА_1 було повідомлено про те, що протокол буде розглянутий 14.01.2025 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, в судове засідання не з`явився, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та довідка про доставку повідомлень у додаток «Вайбер». З заявами/клопотаннями про відкладення судового засідання або про розгляд справи без його участі до суду не звертався.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1 "а" ПДР України).

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а частиною 4 статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №209264 від 31.12.2024 року та серії ЕПР1 №209274 від 31.12.2024 року;

- рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Р. Дмитрієва від 31.12.2024 року;

- довідкою з бази даних «АРМОР»;

- довідками з даних підсистеми «Адмінпрактика»;

- постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3060166 від 16.09.2024 за ч.4 ст. 126 КУпАП;

- постановою Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ВП №59652531 від 26.07.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами;

- постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 року від 04.11.2024 року у справі №337/5347/24 (провадження №3/337/1998/2024), якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП;

- наявними в матеріалах справи в опечатаних конвертах оптичними носіями інформації DVD-дисками, на яких міститься відеозапис спілкування працівників поліції зі ОСОБА_1 . Відповідно до вказаних відеоматеріалів встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

При винесенні постанови суддею враховано, що факт вчинення адміністративних правопорушень та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджуються низкою належних та допустимих доказів, які не були спростовані у суді.

Враховуючи обставини, викладені в протоколах, та докази, надані до адміністративних справ, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка обмежена та позбавлена права керування транспортними засобами.

Вище наведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, під час судового розгляду справи не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на шість років, які за своїм видом і розміром будуть відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідними і достатніми для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для застосування стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу немає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належність ОСОБА_1 транспортного засобу «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, зі ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.36, ч.5 ст.126, ст.ст.221, 283, п.1 ч.1 ст.284, ст.ст.285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на шість років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.