Справа №303/264/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гейруш В.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Голинь Калуського району Івано-Франківської області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Начальником відділу морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 складено адміністративний протокол серії ЗхРУ №023317 відносно ОСОБА_1 про те, що останній, виконуючи в період з 08 год. 00 хв. 18.11.2024 по 08 год. 00 хв. 19.11.2024 відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону обов`язки в добовому наряді "мобільно-вогнева група" з додатковим завданням щодо посилення охорони військового містечка НОМЕР_2 прикордонного загону, о 03 год. 15 хв. 19.11.2024 року під час здійснення патрулювання периметру військового містечка внаслідок особистої недисциплінованості допустив самовільне залишення території військового містечка солдатом ОСОБА_3 , чим порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 17 розділу 1 частини 1 Статуту військової служби ЗСУ та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що перебуваючи в період часу з 08 год. 00 хв. 18.11.2024 по 08 год. 00 хв. 19.11.2024 року у добовому наряді у складі мобільної вогневої групи, близько 03 год. 15 хв. 19.11.2024 року знаходився на іншій стороні військового містечка по відношенню до мобілізованого ОСОБА_3 , який самовільно покинув військову частину, в цей час вів спостереження щодо протиповітряного захисту від загрози зі сторони літальних апаратів; до обов`язків мобільної вогневої групи не входить нагляд за мобілізованими, які вільно переміщаються по військовому містечку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шкорка І.М. подав до суду письмові заперечення та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, та є бланкетною, оскільки називає лише сам склад правопорушення, а для визначення його ознак відсилає до норм іншого підзаконного акту. У зв`язку з чим в ході розгляду справи необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №023317 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ст.ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N 548-XIV. Незважаючи на те, що статті 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ містять у собі цілий ряд обов`язків, у протоколі не зазначено, які саме обов`язки були не виконані солдатом ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №023317 від 20.11.2024 не було надано доказів на підтвердження самовільного залишення території військового містечка солдатом ОСОБА_3 саме під час чергування ОСОБА_4 та в матеріалах справи відсутні фактичні дані на підтвердження того, що саме на ОСОБА_1 покладено обов`язки щодо нагляду за військовослужбовцями, призваними за мобілізацією. Крім цього, в протоколі помилково зазначено звання ОСОБА_1 як сержанта, оскільки останній згідно службового посвідчення серії НОМЕР_3 є солдатом.

На підтвердження вини солдата ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_5 "Про призначення складу добового наряду та чергових сил і засобів," згідно якого на 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 призначено в складі патруля для охорони військового містечка та в складі мобільної вогневої групи НОМЕР_2 прикордонного загону. При цьому зазначений наказ не містить відомості про дату його складання та номер; в матеріалах справи відсутнє також підтвердження про ознайомлення ОСОБА_1 з вищезазначеним наказом.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 , як військової службової особи, у недбалому ставленні до військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, до матеріалів справи не додано.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є недбале ставлення до служби, тобто невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби).

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них їх не виконав.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15, у зв`язку з чим справу необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-15 ч. 2, 221, 247 п.1 ч.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.Б.Гейруш