Справа № 365/861/24
Номер провадження: 3/365/12/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" лютого 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої недієздатної ОСОБА_2 , представника Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування Мокроноса В.І., справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Ічня Чернігівської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працездатної, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101507 від 15.11.2024, 15 листопада 2024 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме: виражалася нецензурною лайкою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнала. Пояснила, що її дочка ОСОБА_2 визнана судом недієздатною та вона є її опікуном (на підтвердження чого надала копію рішення суду та копію посвідчення інваліда з дитинства на ім`я ОСОБА_2 ). Свою дочку вона ніколи не ображала. 15 листопада 2024 року увечері вона зробила зауваження своїй онуці ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_4 , за те, що та пізно прийшла додому. Онука викликала поліцію. ОСОБА_2 вона не ображала, нецензурних слів їй не казала, з дому не виганяла. Коли приїжджала поліція вона була в будинку, прибирала. Під час складання документів її не було. Працівники поліції з нею не спілкувалися, ні протокол, ні терміновий заборонний припис, копії яких містяться у справі, їй не давали.

Потерпіла недієздатна ОСОБА_2 , в присутності представника органу опіки та піклування ОСОБА_5 , пояснила, що 15.11.2024 пізно у вечері її неповнолітньої дочки ОСОБА_6 довго не було вдома, її телефон не відповідав та вони з ОСОБА_1 переживали. Коли ОСОБА_6 повернулась додому, ОСОБА_1 зробила їй зауваження, що так робити не можна. Вона теж почала говорити з дочкою, що треба попереджати. Лариса висловлювала невдоволення. Її мати ОСОБА_1 попросила їх з дочкою вийти та поговорити на цю тему надворі. Лариса викликала поліцію. ОСОБА_1 з хати їх не виганяла, нецензурної лексики в її бік не висловлювала. Мати про неї добре дбає. Коли приїхали працівники поліції, вони склали якісь документи та дали їй підписати. Що було в тих документах вона не знає, їй не зачитували їх зміст. Сама вона їх теж не читала, оскільки було темно та вона погано читає.

Представник органу опіки та піклування пояснив, що інформація про факти неналежної поведінки опікуна ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 до органу опіки та піклування не надходила. Проте, щодо родини ОСОБА_1 надходили скарги щодо неналежного виконання обов`язків щодо неповнолітніх дітей, які були розглянуті органом опіки та піклування та дітей було вилучено з родини.

За клопотанням ОСОБА_1 в судове засідання викликалась як свідок неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була вилучена з сім`ї та поміщена до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків».

В судове засідання неповнолітня ОСОБА_7 не з`явилася, проте в присутності вихователя-методиста та практичного психолога центру написала письмові пояснення, в яких зазначила, що прийшла додому о 20 год. 20 хв. ОСОБА_8 зробила їй зауваження за оцінки, а мама вступилася за неї. Бабуся сказала їм вийти з хати. Вона з мамою та тьотьою вийшли на вулицю та вона викликала поліцію.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП (в редакції, чинній станом на 15.11.2024) передбачала відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищевказаних порушень (порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 101507 від 15.11.2024 (а.с. 1, 2); копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 466133 від 15.11.2024 (а.с. 5); копія письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_7 (міститься запис опитано в присутності матері ОСОБА_2 та підпис), в яких зазначено, що 15.11.2024 близько 18:30 вона перебувала вдома разом зі своєю тіткою та мамою, потім прийшла її баба ОСОБА_1 та почала всіх виганяти з будинку, вчиняла сварку, виражалась нецензурною лексикою, викидала та розкидала речі по будинку, після чого вони всі вийшли з будинку та викликали працівників поліції (а.с. 6); копія письмових пояснень ОСОБА_2 , в яких зазначено, що 15.11.2024 близько 18:30 вона перебувала вдома разом зі своєю дочкою, сестрою та племінницею, після чого додому повернулась її мати ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та почала всіх виганяти з будинку, обзивати нецензурними словами, розкидати речі по будинку, після чого вони всі вийшли з вулицю та викликали наряд поліції (а.с. 7); довідка про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року, в т.ч. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 8); копія постанови Згурівського районного суду Київської області від 06.08.2024 у справі № 365/454/24 (а.с. 9-11).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративний матеріал не містить беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно її дочки ОСОБА_2 , тобто беззаперечними доказами не доведено наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З огляду на вище зазначене, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.М. Солдатова