ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/175/25 Справа № 207/5564/24 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 жовтня 2024 року о 09.45 год., в м. Кам`янське на перехресті пр. Аношкіна та вул. Медична, водій ОСОБА_1 керував т.з. «ВАЗ 21214» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі мотоциклу, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося ДТП з мотоциклом «ММ ВЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. Цим самим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважав рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначив, що суд першої інстанції допустив неповний розгляд справи, не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 .

Вказує, що швидкість мотоциклу в момент падіння була 50-60 км на год., що є порушення п. 12.4 ПДР.

Вказує, що протокол не містить інформації з приводу, яким чином ОСОБА_1 не надав перевагу у русі мотоциклу. Вказує, що свідки події відсутні.

Вважає, що схема місця ДТП була сфальсифікована, оскільки містить протиріччя.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду.

Від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники провадження про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, наявні в матеріалах провадження.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144905 від 07.10.2024, складного відносно ОСОБА_1 , 07 жовтня 2024 року о 09.45 год., в м. Кам`янське на перехресті пр. Аношкіна та вул. Медична, водій ОСОБА_1 керував т.з. «ВАЗ 21214» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі мотоциклу, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося ДТП з мотоциклом «ММ ВЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. Цим самим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Зазначено, що до протоколу додаються пояснення свідків, учасників ДТП, схема місця ДТП, фототаблиця, рапорт.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що мається підпис останнього у відповідній графі.

Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 .

Протокол підписаний працівником поліції, який його складав, а також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).

У схемі місця ДТП від 07.10.2024 відображено розташування та напрямок руху автомобіля «ВАЗ 21214» д.н.з. НОМЕР_1 , а також напрямок руху мотоцикла «ММ ВЗ» д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначено, що місце ДТП має світлий час доби, немає зовнішнього освітлення проїжджої частини та тротуару, стан покриття проїжджої частини сухе, немає дорожніх знаків, на момент скоєння ДТП світлофорний об`єкт не працював.

Також у схемі місця ДТП відображено, що автомобіль «ВАЗ 21214» д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження лакофарбового покриття на захисній решитці; мотоцикл «ММ ВЗ» д.н.з. НОМЕР_2 розбиті задній та передній покажчики повороту, розбита фара, зогнута ніжка, ручка руля.

В графі порушення пункту ПДР зазначено п.16.11ПДР. Порушення вчинені водієм ОСОБА_1 .

Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасниками події водіями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , без будь-яких зауважень.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції одразу після ДТП, 07.10.2024 року о 09-40 останній їхав на своєму мотоциклі «ММ ВЗ» д.н.з. НОМЕР_2 по проспекту Аношкіна. Коли під`їхав до перехрестя з вул. Медичній, автомобіль "Нива" почав рух. Почув удар в задню праву частину мотоцикла. Від удару впав. Підійшли прохожі, які викликали швидку допомогу та поліцію. В цей час водій автомобіля "Нива" відігнав авто на протилежну частину перехрестя. Його мотоциклу були спричинені механічні пошкодження.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції одразу після ДТП, 07.10.2024 року рухався на автомобілі «ВАЗ 21214» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Медичній під`їхавши до пр. Аношкіна, зупинився, щоб пропустити транспортні засоби які рухались по головній дорозі. В цей момент побачив, що по пр. Аношкіна рухається мотоцикліст, та почув удар в передню частину його автомобіля. Побачив, як мотоцикліст впав. Вийшов з автомобіля, щоб надати допомогу водієві мотоциклу.

З рапорту працівника поліції вбачається, що 07.10.2024 року о 09-43 годині отримано заяву та зареєстровано ЄО №14600 від 07.10.2024 року про ДТП з травмованими. Приїхавши на місце виклику, на місці було виявлено транспортні засоби «ВАЗ 21214» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «ММ ВЗ» д.н.з. НОМЕР_2 . Встановлено, що 07 жовтня 2024 року о 09.45 год., в м. Кам`янське на перехресті пр. Аношкіна та вул. Медична, водій ОСОБА_1 керував т.з. «ВАЗ 21214» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі мотоциклу, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося ДТП з мотоциклом «ММ ВЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.16.11 ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, дійшов до висновку про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Наявні в матеріалах провадження докази є належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР виникла дана ДТП, оскільки останній керуючи автомобілем «ВАЗ 21214» д.н.з. НОМЕР_1 не переконавшись у відсутності т/з на пр. Аношкіна виїхав із вул. Медичної, чим порушив п. 16.11 ПДР України. При цьому водій мотоциклу «ММ ВЗ» д.н.з. НОМЕР_2 напрямок руху не змінював, також підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Апеляційний суд відноситься критично до апеляційних вимог про необхідність закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та вважає їх суб`єктивним висновком сторони захисту, який не підтверджений жодним належним доказом та таким, що суперечить наявним матеріалам провадження.

Отже аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою суду першої інстанції, чим він порушив вимоги п.16.11 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене доводи апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, не дослідження всіх обставин справи та не надання належної оцінки наявним доказам у справі, є неспроможними.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У свою чергу належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності під час апеляційного розгляду не надано.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко