ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4491/24 Номер провадження 33/814/336/25Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Шершня Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шершня Ю.С. поданої в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області 13 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

За постановою судді, ОСОБА_1 03.10.2024 о 21год 42хв на автодорозі М03 Київ-Харків-Довжанський керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В поданій апеляційній скарзі в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шершень Ю.С. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що причини зупинки співробітник патрульної поліції не повідомляв ОСОБА_1 , своє звання, прізвище також не називав.

Зауважує про некоректну роботу бодікамери з огляду на незначну тривалість відеозйомки, яка мала місце. До матеріалів справи не додано повного відеозапису подій, які мали місце 03 жовтня 2024 року за участі ОСОБА_1 .

Вказує, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження запропонованого огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилається на надуманість, наведених працівниками поліції, підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Додатково вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність у матеріалах справи відповідного документу встановленої форми.

Водій ОСОБА_1 був позбавлений права скористатися правничою допомогою, а працівники патрульної поліції перешкоджали водієві в отриманні ним права на юридичний захист.

Зауважує про складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції за відсутності свідків.

Акт огляду на стан сп`яніння у матеріалах справи відсутній.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Шершня Ю.С. на підтримку апеляційної скарги, приходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №142259 від 03 жовтня 2024 року; направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 03 жовтня 2024 року, де вказано, що у ОСОБА_1 маються ознаки наркотичного сп`яніння та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

При цьому, на відеозапису долученого до матеріалів справи зафіксовані обставини виявлення ознак наркотичного сп`яніння, зафіксована пропозиція поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на яку ОСОБА_1 протягом тривалого часу не надав чіткої відповіді та вчиняв дії про ускладненню роботи працівників поліції, що розцінено поліцейськими як відмова від проходження огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння та не бажання проходити огляд на стан сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що в ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, розширені зіниці очей, що не реагують на світло.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції просвічували ліхтарем обличчя, зокрема зіниці очей, ОСОБА_1 на наявність ознак сп`яніння.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта та адвоката на відсутність на відеозапису ознак наркотичного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про відсутність в матеріалах справи акту огляду ОСОБА_1 , апеляційний суд не бере до уваги з огляду на їх хибність.

Чинне законодавство КУпАП та Інструкція №1452/735 не передбачають обов`язку працівника поліції проводити перевірку виявлених ним ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу та спосіб фіксування такої перевірки. Тому такі твердження адвоката є безпідставними.

Водночас, голослівними є доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки у матеріалах, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Так, відеозаписом зафіксовано, що підставою зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало не працюючий задній правий освітлювальний прилад, про що оголошено працівником поліції ОСОБА_1 .

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу, а саме безпідставності зупинки транспортного засобу, є необґрунтованими.

Крім того із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не наголошував поліцейським на тому, що не він перебував за кермом автомобіля та не заперечував факту керування транспортним засобом.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Така версія ОСОБА_1 виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було позбавлено ОСОБА_1 права на правову допомогу, яким він бажав скористатися, оскільки згідно наданого відеозапису з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що не порушено право ОСОБА_1 і на правову допомогу, на зауваження ОСОБА_1 , що він потребує в послугах захисника, працівники поліції погодились, однак останній не повідомив даних свого захисника та не скористався своїм правом на правову допомогу.

Крім того, ОСОБА_1 міг скористатися даним правом, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, і не є розглядом справи відповідно до положень статей 221, 254, 255, 256, 279 КУпАП.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП обов`язкової участі захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення чи проходженні огляду на встановлення стану сп`яніння, не передбачено.

Доводи апеляційної скарги про обов`язкову наявність свідків при складанні протоколу, при відмові від проходження огляду, що прямо випливає з Інструкції і засад КУпАП України також не ґрунтуються на Законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону № 1231-ІХ від 16.02.2021) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, якщо огляд водія, а так само відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована на технічні засоби відеозапису, то наявність двох свідків для фіксування огляду або відмови від огляду не є обов`язковою, - таким чином жодного порушення при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів захисника про відсутність повного та безперервного відеозапису, то вони є неспроможними, оскільки на відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та, власне, обставини складання протоколу.

Об`єм відеозапису є достатнім та зміст якого виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано.

Твердження ОСОБА_2 та його адвоката про наявність в діях поліцейських провокації на вчинення правопорушення є надуманими, оскільки в ході перевірки матеріалів справи та відеозапису не було встановлено того, що поліцейські своїми активними діями спонукали водія ОСОБА_1 прийняти рішення про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відтак суд апеляційної інстанції приходить висновку, що відсутні підстави вважати, що поліцейські спровокували водія до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Останній, будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху, зокрема, п.2.5, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, відмовляючись від проходження такого огляду, має нести юридичну відповідальність.

На відеозапису події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Апеляційний суд звертає увагу, невідсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та не є свідченням того, що у водія були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння.

Відсутність доказів відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує самого факту відсторонення особи від керування транспортним засобом і не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.

За змістом відеозапису, працівники патрульної поліції в усному порядку відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, повідомивши про необхідність залучення іншого водія або залучення евакуатора.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи викладене, перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, відповідно огляд на стан наркотичного сп`яніння лікарем медичного закладу.

З аналізу наведеної норми права вбачається, що до акту огляду вносять дані про результат огляду на стан сп`яніння, разом з тим, ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

А тому посилання на необхідність складання в даному випадку акту огляду на стан наркотичного сп`яніння є помилковим, оскільки акт огляду на стан наркотичного сп`яніння складається за результатами відповідного медичного огляду в закладах охорони здоров`я.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були беззаперечними підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Шершня Ю.С. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області 13 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко