Справа № 703/853/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Левчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сміла Черкаської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2025 року, близько 18 год. 30 хв., громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, що виразилося в умисних діях психологічного характеру, а саме: під час сварки висловлювався нецензурною лайкою у бік останньої та наніс один удар ладоней по обличчю, внаслідок чого, завдав шкоду її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, розглядається протягом доби.

Таким чином, приймаючи до уваги строк розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, про дату, час та місце розгляду протоколу або забезпечення явки цієї особи покладається на орган, який склав відповідний протокол, однак остання до суду разом з матеріалами справи не доставлена.

Зазначені обставини позбавили суддю об`єктивної можливості провести розгляд справи про адміністративне правопорушення у визначені чинним КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з дотриманням вимог ч.2 ст.277 КУпАП.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному правопорушенні визнав, та просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, оскільки він офіційно не працює.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 027743 від 03.02.2025; рапортом від 28.01.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 28.01.2025;письмовими пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 28.01.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, характеристикою на ОСОБА_1 з місця проживання, копією паспорта.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена повністю.

Відповідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, суддя вважає суд приходить до висновку про можливість накладення адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт в межах санкції статті 173-2 ч. 1 КУпАП.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст. ст.40-1, 173-2, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, судового збору, який зарахувати на рахунок: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню з ОСОБА_1 , у примусовому порядку у подвійному розмірі в сумі 340грн., відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особами визначеними ч.2 ст. 294 КУпАП шляхом подачі апеляції в 10 денний строк з дня її винесення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя О.О. Левчук