Справа № 761/3588/25
Провадження № 3/761/1413/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 5 статті 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2025 року серії ЕПР1 № 213590, 05 січня 2025 року о 19 годині 30 хвилин по вулиці Юрія Іллєнка у м. Києві ОСОБА_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «Honda Tact», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав. При цьому зазначив, що поліцейські не роз`яснили йому наслідки повторного керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 помилково вважав, що адміністративне стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП може бути накладено у значно меншому розмірі.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього доказів, постановою поліцейського батальйону № 3 роти № 7 Управління патрульної поліції у м. Києві Барчука О.С. від 11 листопада 2024 року серії ЕНА № 3459087, ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Крім того, згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Зінченко О. від 16 січня 2025 року, станом на 05 січня 2025 року відповідно до Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має категорії «В» та «С».

При цьому, твердження ОСОБА_1 щодо неналежного роз`яснення йому наслідків повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки ч. 2 ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 213590 від 05 січня 2025 року, карту обліку адміністративного правопорушення, довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Зінченко О. від 16 січня 2025 року, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3459087 від 11 листопада 2024 року, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції зазначеної статті.

При цьому, суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 126 КУпАП, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 такого додаткового виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 16, 33, ч. 5 ст. 126, 307, 308, 317 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 (протокол серії ЕПР1 № 213590 від 05 січня 2025 року).

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.