ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/446/25 Справа № 243/8/25 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 11 грудня 2024 року о 20 годині 45 хвилин старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 , в районі виконання бойових завдань військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , перебував в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Вважає накладене на нього стягнення необґрунтованим, оскільки під час проходження ним огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу було суттєво порушено вимоги Постанови № 32 від 12 січня 2024 «Про затвердження порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду». Зазначає про порушення його права на захист, оскільки йому не було вручено копію протоколу та він не мав змоги з ним ознайомитись та його оскаржити. Звертає увагу на невручення йому акту медичного огляду та висновку. Наголошує, що він не погоджується з результатами огляду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене особою в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Зважаючи на приписи ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування , Збройних Сил України , інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій,а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Скасування особливого періоду буде здійснено окремим указом Президента України "Про демобілізацію".

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю підтверджується наступними по справі доказами.

Протоколом про військове адміністративне правопорушення № 92 від 12 грудня 2024 року, згідно якого 11 грудня 2024 року близько 20 години 45 хвилин в районі виконання бойових завдань військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу «АлкоФор 505» №00412, згідно якого результатом огляду на стан сп`яніння є позитивна проба 2,706 ‰.

Роздруківкою результату тестування на алкоголь № 00209 від 11.12.2024 року, з якої вбачається, що 11.12.2024 року протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у якого виявлено 2,706 ‰. Роздруківка містить підпис ОСОБА_1 .

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, відповідають фактичним обставинам справи і повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 , який після ознайомлення з протоколом пояснив, що з протоколом не згоден, та висловив зауваження, що протокол складено з порушенням, оскільки у лікувальному закладі йому не видавали копію акту огляду, а також копію протоколу.

Невручення ОСОБА_1 акту огляду на стан сп`яніння та протоколу не впливає на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не погоджувався з результатами огляду спростовуються його власноручним підписом на роздруківці результату тестування.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що він не мав змоги з`явитись у судове засідання та здійснити своє право на захист, оскільки в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , у якій він повідомляє, що про розгляд справи стосовно нього повідомлений, свою вину визнає повністю, просить суворо не карати та клопоче про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з великою службовою завантаженістю.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції щодо можливості розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обгрунтованим.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя