Єдиний унікальний номер 728/242/25
Номер провадження 3/728/165/25
П О С Т А Н О В А

12 лютого 2025 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Роздайбіда О.В.,
при секретарі Петренко О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмач справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,-
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 843109 від 25.01.2025, вбачається, що 25 січня 2025 року о 22:35 год. в с. Митченки по вул. Батуринській, 13 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не керував автомобілем, так як у машини є власник, який і був водієм даного авто. А його попросили лише побути біля авто, приглянути, поки водій привезе запчастини для усунення неполадок, які виникли у нього під час руху. Щоб не було сумно, він зателефонував ще приятелям, щоб підійшли до нього. І коли вже сиділи в автомобілі, бо на вулиці холодно, то до них під`їхав екіпаж поліції, постукали у вікно і він до них вийшов. При цьому те що не він не водій і не керував автомобілем, зазначав постійно. Вказував, що інша особа являється водієм. До того ж автомобіль не був зупинений працівниками поліції, так як не рухався, мотор не працював, і нікуди не їхав. Просив закрити справу, так як вважає, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на нього складений безпідставно.
Захисник Шелудько Є.В. в судовому засіданні надав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, бо автомобіль не рухався, не керував автомобілем, а просто перебував в ньому з знайомими, до того ж в протоколі в графі «пояснення» ОСОБА_1 зазначив що не згоден, тому що даним транспортним засобом не керував. Крім того оформлення і складання протоколу відбувалося з порушенням Інструкції. Зважаючи на дані факти, вважає , що підстав для оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП у працівників поліції не було.
Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 допитані в судовому засіданні, які були очевидцями подій, які тоді відбувалися, дали аналогічні пояснення, що вони та ще двоє дівчат сиділи в автомобілі, який був не заведений, працівники поліції даний автомобіль не зупиняли, а просто підійшли і постукали у вікно, до того ж ОСОБА_1 просто знаходився на водійському сидінні, при цьому автомобілем не керував.
Заслухавши ОСОБА_1 , захисника, свідків, дослідивши матеріали справи та додані до нього матеріали, Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступних висновків.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (пункти 1.3 Правил дорожнього руху).
Відповідно до КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.
Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота ,почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з доданим до протоколу відеозаписом 25.01.2025 року, який безпосередньо відтворений під час розгляду справи, вбачається як ОСОБА_1 перебуває біля автомобілю. При цьому з відео видно, що автомобіль знаходиться не на проїздній частині, а стоїть на узбіччі в траві. Працівники поліції підійшовши до транспортного засобу намагаються встановити особу яка перебувала біля авто. Він називає себе ОСОБА_1 , зауважує, що він не керував автомобілем, що автомобіль не рухався , заперечує, що до зазначених поліцейським ознак алкогольного сп`яніння і проходження освідування на стан сп`яніння. Під час спілкування неодноразово наголошує, що він не був водієм, не керував, так як автомобіль не рухався, та не був зупинений працівниками поліції. Просить поліцейських показати відеозапис на якому було б зафіксована, що автомобіль рухається під його керуванням. В подальшому працівники поліції пропонують зачинити автомобіль на сигналізацію і всім присутнім у автомобілі розійтись. Після чого переходять до оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 постійно заперечує проти складання протоколу за ст. 130 КупАП так як не являється водієм авто.
Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).
Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Згідно із протоколом серії ААД № 843109 від 25.01.2025 в органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлене за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п. 3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що узгоджується із вимогами ст. 266 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який надано суду в якості головного доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній, керував транспортним засобом.
Однак досліджений запис відеофіксації порушення, фіксує лише запис з процедури огляду й не містять всіх необхідних даних для встановлення об`єктивної істини у справі, в тому числі чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, а також, що керував саме тим транспортним засобом, який вказано в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього .
Отже, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні запис відеофіксації не містять даних щодо того, чи була дотримана процедура проведення огляду на стан сп`яніння, визначена ст. 266 КУпАП та чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом в з ознаками алкогольного сп`яніння, а також не доведено факт керування транспортним засобом і саме тим транспортним засобом, який вказано в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.
Європейський Суд з прав людини у рішенні Швауцер проти Австрії від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення кримінального обвинувачення.
У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом , що є підставою для закриття провадження у справі.
Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП , не вбачає підстав для звернення судового збору.
Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Роздайбіда