Провадження №3/592/3243/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

з участю учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення:

прокурора Чухна А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний інспектор Сумського сектору організації роботи організаційно-розпорядчого управління Головного управління ДПС у Сумській області Панченко І.М., будучи державним службовцем та згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45, п. 2-7 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції» зобов`язаною подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки не пізніше 31 січня 2024 року без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік 31.10.2024, а за 2022 01.11.2024, тобто несвоєчасно подала без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки, чим.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 237/2024 від 15.11.2024 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки несвоєчасно 01.04.2024 без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно подала декларації в зазначені в постановах суду дати, оскільки деякий час перебувала за межами України та була зайнята доглядом за дитиною, оскільки перебуває в декретній відпустці, а за 2023 рік вона подавала декларацію 31.03.2024 та не помітила як прийшла північ, просила не накладати адміністративного стягнення.

Прокурор висловив думку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення по всім інкримінованим епізодам.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши додані до протоколів матеріали, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень щодо несвоєчасного подання декларацій за 2021 та 2022 року, крім протоколів про адміністративні правопорушення №325/2024 від 15.11.2024 та №325/2024 від 15.11.2024 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

-витягом з наказу ГУ ДПС у Сумській області від 26.04.2021 №132-о про призначення ОСОБА_1 на посаду головного держаного інспектора відділу організації документування і роботи з документами організаційно-розпорядчого управління, яким підтверджено 9 ранг держаного службовця;

-витягом з наказу ГУ ДПС у Сумській області від 05.05.2021 №139-о про переведення ОСОБА_1 на посаду старшого державного інспектора Сумського сектору організації роботи організаційно-розпорядчого управління на період відпустки для догліду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_2 до фактичного її виходу на роботу;

-копією наказу ГУ ДПС у Сумській області від 22.06.2021 №31-вб надання ОСОБА_1 відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами по 25.10.2021;

-копією наказу ГУ ДПС у Сумській області від 22.10.2021 №49-вб надання ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-копією наказу ГУ ДПС у Сумській області від 22.10.2021 №49-вб надання ОСОБА_1 відпустки як матері, дитина якої потребує домашнього догляду по 27.08.2025;

-копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, яка подана 31.10.2024 о 12:05;

-копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, яка подана 01.11.2024 о 13:31;

-копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, яка подана 01.04.2024 в 00:05.

Згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1 ч. 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п. 2-7 Розділу ХІІІ Прикінцеві положення ЗУ «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Тобто ОСОБА_1 будучи зобов`язаною подати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік та за 2022 рік не пізніше 31.01.2024, подала такі декларації 31.10.2024 та 01.11.2024 відповідно, тобто несвоєчасно.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та 2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не подала зазначені декларації у зв`язку з її зайнятістю, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки декларацію за 2023 рік вона подала 01.04.2024, тобто більш ніж за півроку до подання декларацій за 2021 та 2022 роки.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи державним, службовцем, тобто зобов`язаною, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 2-7 Розділу ХІІІ Прикінцеві положення ЗУ «Про запобігання корупції» подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 року не пізніше 31.01.2024, несвоєчасно подала їх 31.10.2024 та 01.11.2024 відповідно, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 237/2024 від 15.11.2024 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки несвоєчасно 01.04.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік. В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що не встановлено, будь-яких підстав, поважних причин, які перешкоджали ОСОБА_1 подати декларацію за 2023 рік не пізніше 01.04.2024.

Декларація подана ОСОБА_1 01.04.2024, тобто «не пізніше 01.04.2024».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі. Принцип правової визначеності означає, що «обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки» (Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Венеціанська комісія у своїй доповіді від 04 квітня 2011 року «Верховенство права» вказала, що правова визначеність є елементом верховенства права та є істотно важливою для питання довіри до судової системи. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легко доступним, закон має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку. Як вказав Європейський Суд у рішенні по справі «Ольссон проти Швеції», норма національного закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Не вдаючись в тлумачення ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», слід зазначити, що якщо навіть начальник 1-го сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майор поліції Мартиненко Євген Олександрович, який склав протокол про адміністративне правопорушення зазначив, що ОСОБА_1 мала подати декларацію не пізніше 01.04.2024, що вона і зробила, відсутні підстави вважати, ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» сформульована достатньо чітко, щоб особа передбачила юридичні наслідки своєї поведінки, а саме подання декларації пізніше 31 березня, але не пізніше 01 квітня.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила 2 адміністративних правопорушення, які розглядаються одночасно, то згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, їй необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 605,60 грн судового збору.

На підставі ч.1 ст. 172-6 КУпАП та керуючись ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік та за 2022 рік та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко