Справа №592/2118/25
Провадження №3-зв/592/3/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Алфьоров А.М., за участю секретаря судового засідання Літовченко С.М., без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву судді Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновської Т.В. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2025 р. суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В. застосовуючи аналогію закону, оскільки нормами КУпАП не передбачено поняття «відвід судді», з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заявила самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є працівником Ковпаківського районного суду м. Суми.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025 р. у провадження судді Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновської Т.В. надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язана заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п. 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України», «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Суд, розглядаючи підстави для самовідводу, виходить з того, що при наявності існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді Шияновської Т.В. має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

На переконання суду, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості судді Шияновської Т.В. в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином, оскільки заява судді Шияновської Т.В. про самовідвід не містить викладу обставин, підтверджених відповідними та належними доказами, які б достовірно свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України та обґрунтованих доводів про упередженість судді Шияновської Т.В., тому у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити з вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст.75, 80- 82 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви судді Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновської Т.В. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Алфьоров