Постанова

Іменем України

13 лютого 2025 року

смт Краснопілля

cправа № 578/1250/24

провадження № 3/578/41/25

Краснопільський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І.

учасники судового провадження:

ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області судову справу за адміністративним матеріалом, який надійшов з Відділення поліції № 2 Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Конотоп Сумської області; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_2 ; місце роботи не повідомив,

за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

і установив:

18 грудня 2024 року о 17:50:00 год. в селищі Краснопілля за вулицею Сумська, 6 гр. ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем MAZDA 626 номерний знак НОМЕР_3 та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано на порт. відео номер:11139948/6, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні 13.02.2025 ОСОБА_1 не заперечував факт керування засобом, а відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння тому що, перед тим як сісти за кермо, приймав ліки. Претензій до поліцейського в ході документування правопорушення він не має. Просив суд розстрочити стягнення у виді штрафу на декілька місяців у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, Суд доходить наступних висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі також ПДР).

Відповідно до вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/ встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина друга статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Обставини, установлені судом, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 199665 від 18.12.2024, відповідно до якого 18.12.2024 о 17:50 год. в селищі Краснопілля за вулицею Сумська, 6 гр. ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем MAZDA 626 номерний знак НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в медичному закладі КНПСОР м. Суми відмовився, що було зафіксовано на безперервне відео з застосуванням портативного відео номер 11139948/6, чим вчинив адміністративне правопорушення повторно протягом року, оскільки 28.11.2024 Краснопільським районним судом Сумської області був позбавлений права керувати автомобілем на один рік, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність передбачена за частиною другою статті 130 КУпАП.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються матеріалами відеозапису, Актом огляду на стан сп`яніння, Направленням для проведення огляду, Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 28.11.2024 стосовно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП, Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 3686356 від 18.12.2024 стосовно ОСОБА_1 за статтею 126 ч. 4 КУпАП.

Згідно положень статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог стст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, винуватість ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і його дії за частиною другою статті 130 КУпАП поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковано вірно.

Доказів же, що спростовували б винність ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, суду не надано.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Посилання ОСОБА_1 на вживання ліків суд не приймає до уваги, відноситься критично і уважає таку процесуальну позицію останнього як спроба уникнути адміністративної відповідальності. Поліцейським було дотримано порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Згідно зі статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 34 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Згідно зі статтею 35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Санкцією частини другої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З Витягу з бази інформаційного порталу Національної поліції України (ІПНП) слідує, що 06.04.2004 ОСОБА_1 отримав ПОСВІДЧЕННЯ ВОДІЯ УКРАЇНСЬКЕ НОМЕР_4 Центр ДАІ 5904 і статус документа значиться як не визнач. Міграція. Разом з цим, судове рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 28 листопада 2024 року, яким ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік, набрало законної сили, а відомості до бази ІПНП про таке залишаються не облікованими. Поліцейський при документуванні правопорушення також не врахував означеного судового рішення і визначив статус ОСОБА_1 як водій, з чим суд не погоджується, та виключає таку ознаку.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з частиною третьою статті 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 28 листопада 2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне на підставі частини другої статті 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 28 листопада 2024 року.

Також додатково до одного з зазначених основних стягнень, суд може постановити оплатне вилучення у водія автомобіля, що передбачає повернення коштів колишньому власнику: предмет примусово вилучається, реалізується, витрати по реалізації відраховуються, і решта суми повертається власнику.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником транспортного засобу MAZDA 626 2.0 реєстраційний № НОМЕР_3 є ОСОБА_3 , яким керував ОСОБА_1 18.12.2024 о 17:50 год. в селищі Краснопілля за вулицею Сумська, 6.

Зважаючи на викладене, у відповідності до вимог статтей 33, 38 КУпАП вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, з застосуванням положень сттті 30 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000.00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк чотири роки без оплатного вилучення транспортного засобу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. Підстави для його звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи відсутні.

Щодо заявленого ОСОБА_1 клопотання про розстрочку виконання рішення суд доходить наступного:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень стст. 298, 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених правових вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі статтею 268 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 через фінансові труднощі не має можливості сплатити всю суму штрафу одразу, але бажає належним чином виконати постанову суду про накладення штрафу, тобто має уявлення про законність, відповідальність та невідворотність примусового виконання судового рішення зі сплатою подвійний розмір штрафу.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд вважає можливим задовольнити клопотання ОСОБА_1 і розстрочити виплату несплаченої суми штрафу, призначеного цим рішенням, строком на десять місяців рівними частинами.

Керуючись статтями 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього за цим законом адміністративне стягнення з застосуванням положень статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 /тридцять чотири тисячі / грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк чотири роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Надати ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_2 ), розстрочку виплати штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 /тридцять чотири тисячі / грн 00 коп. на користь держави, строком на 10 (десять) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_2 ), після набрання рішенням /постановою/ законної сили, сплачувати строком 10 (десять) місяців щомісяця до 25 числа щомісячний платіж в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп. на користь держави.

Реквізити рахунків для зарахування надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 21081800 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»:

Отримувач: ГУК у Сумській обл./Сумська обл./21081300

Код за

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

Рахунок IBAN: UA0018001

Код класифікації доходів: 21081300

Призначення платежу *;21081800; _____________; _____________;

(серія протоколу про адмінправопорушення (номер протоколу про адмінправопорушення))

*_________________________________________.

(прізвище, ім`я, по батькові правопорушника)

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар