ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/852/24 Номер провадження 33/814/226/25Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, 23.09.2024 року о 20:45 год. військовослужбовець ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (воєнного стану), за місцем проходження служби на території Миргородського району, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння при виконанні службових обов`язків, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу та події правопорушення.

Вказує, що протокол складено неуповноваженою особою командиром частини, який уповноважений лише на винесення дисциплінарного стягнення.

Вважає неналежними доказами покази свідків, які є офіцерами військової частини, а також звертає увагу на відсутність відеозапису фіксування проходження огляду на стан сп`яніння.

Стверджує, що в день складання протоколу в нього був вихідний, він не перебував на чергуванні та не виконував службовий обов`язок військовослужбовця, був увільнений та перебував за межами частини.

Вказані обставини, на його думку, свідчать про відсутність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке не потребує окремого вирішення, оскільки фактично строк на оскарження особою не пропущено (постанова винесена місцевим судом 25.11.2024, а апеляційна скарга подана 05.12.2024) , що свідчить про дотримання останнім визначеного ст. 294 КУпАП 10-ти денний строку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається з протоколу №8 про військове адміністративне правопорушення від 24.09.2024 року солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду - воєнного стану, 23.09.2024 о 20:45 год. під час виконання обов`язків військової служби у місці дислокації підрозділу ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 був виявлений з підозрою на перебування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Від проходження огляду в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» відмовився, про що лікарем-наркологом було складено висновок №1393, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП.

Ухвалюючи рішення про притяґнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд встановив, що його вина доведена зібраними по справі доказами, а саме протоколом, висновком лікаря-нарколога закладу охорони здоров`я, поясненнями свідків - молодшого сержанта ОСОБА_2 та старшого лейтенанта ОСОБА_3 .

Апеляційний суд не може погодитися з вказаним висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення протокол про військове адміністративне правопорушення (далі - протокол) (додаток 1) щодо військовослужбовця (військовозобов`язаного) мають право складати:

командири (начальники) військових частин (військових навчальних закладів, установ) (далі - військова частина) щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово;

командири (начальники) підрозділів, які уповноважені на те командиром (начальником) військової частини, щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово;

посадові особи органів військового управління Збройних Сил України (далі - орган військового управління), органу управління Державної спеціальної служби транспорту (далі - орган управління ДССТ), які уповноважені на те відповідними начальниками органів військового управління, органу управління ДССТ щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово;

посадові особи органів управління Служби правопорядку, які уповноважені на те відповідними начальниками органів управління Служби правопорядку.

Командири підрозділів військової частини, уповноважені складати протоколи, визначаються наказами відповідних командирів (начальників) військових частин.

Уповноважені посадові особи органів військового управління, яким надано право складати протоколи, визначаються наказами відповідних начальників органів військового управління.

Уповноважені посадові особи Служби правопорядку, яким надано право складати протоколи, визначаються наказами відповідних начальників органів управління Служби правопорядку.

Уповноважені посадові особи органу управління ДССТ, яким надано право складати протоколи, визначаються наказом начальника органу управління ДССТ.

Як вбачається з протоколу №8 від 24 вересня 2024 року щодо військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 в графі «Посада, найменування органу, управління Служби правопорядку, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка склала протокол» вказано « Я командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 склав цей протокол».

Між тим, в графі «Особа, яка склала протокол» стоїть підпис та зазначено посаду - капітан ОСОБА_5 .

Таким чином, сам протокол як доказ в розумінні ст. 256 КУпАП містить протиріччя в зазначені особи, яка його склала.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, які-б свідчили про те, що капітан ОСОБА_5 є уповноваженою особою зі складання протоколів про військові адміністративні правопорушення в розумінні ч. 2 розділу І вказаної Інструкції.

З огляду на те, що протокол про військове адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол №8 від 24.09.2024 не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки складений з порушеннями, пов`язаними з відсутністю дискреційних повноважень у капітана військової частини складати протокол про військове адміністративне правопорушення.

На зазначені недоліки проколу суд першої інстанції належної уваги не звернув, не усунув наявні протиріччя та не з`ясував, яка саме посадова особа склала протокол про військове адміністративне правопорушення щодо військовослужбовця ОСОБА_1 .

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь та те, що протокол про військове адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів про військові адміністративні правопорушення в частині складання неуповноваженою особою, а інші надані докази, не є достатніми для доведення винуватості, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП не доведена належними, допустимими та достовірними доказами, які б відповідали принципу «поза розумним сумнівом».

За вказаних обставин постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна