Провадження № 3/750/206/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Крапивний Б.В., за участю секретаря Буглака А.В., захисника Туки С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

10.12.2024 о 17:44 год. ОСОБА_1 по вул. Шевченка, 228-В, в м. Чернігові, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився в медичному закладі в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 10.12.2024 (на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду № 1011 від 10.12.2024).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в учиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що приблизно о 17 год. вжив 25-30 крапель настойки глоду для серця. Алкогольних напоїв він не вживав, оскільки приймає ліки для нирок і пив антибіотик. Потім, керуючи автомобілем, відвозив доньку на роботу до дружини. Дорогою його зупинили поліцейські, оскільки під час руху в його автомобілі не горів лівий стоп-сигнал. Під час спілкування поліцейські повідомили йому про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Він погодився пройти огляд у лікаря-нарколога, за результатом якого встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а в разі наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення застосувати ст. 18 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з діями особи в стані крайньої необхідності.

Свідок ОСОБА_2 , лікар-нарколог КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», пояснив, що під час огляду ОСОБА_1 в акті медичного огляду фіксувалися дані його клінічного обстеження, зокрема, виявлено гіперемію шкіри обличчя, ністагм зіниць очей, що характерно для алкогольного сп`яніння; координація його рухів не була порушена і він був стійкий у позі Ромберга; були незначні промахування при пальце-носовій пробі, виявлено також тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 говорив, що приймав настойку глоду від застуди, при цьому був присутній запах алкоголю з рота, що свідчило про приховування факту вживання алкоголю. Проведено інструментальне дослідження, шляхом продуття приладу «Драгер», за результатом якого виявлено алкоголь, в повітрі, що видихалося ОСОБА_1 , в обсязі 0,96 ‰, а через 20 хв. 0,92 ‰. Тим самим, дозволену норму алкоголю було перевищено в 4,5 рази, що безумовно свідчило про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, для чого не потрібно було проводити жодні лабораторні дослідження. Цей діагноз встановлено за клінічними показниками та на основі інструментального дослідження. Якщо ОСОБА_1 й уживав настойку глоду, то не в терапевтичних дозах, для виявленого обсягу алкоголю він мав випити не менше 150 мл настойки глоду; цей спиртовмісний препарат не дозволено в таких дозах вживати водієві транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 не міг вживати алкогольні напої за станом здоров`я, він переніс інсульт і має проблеми з нирками. 10.12.2024 чоловік протягом дня рубав дрова, а ввечері його викликали на службу. Оскільки доньку, яка хворіє на астму, ні з ким було залишити вдома, тому він віз доньку до неї на роботу, а сам мав далі їхати на службу. Після огляду на стан сп`яніння вона не бачила у чоловіка жодних ознак алкогольного сп`яніння. Чоловік заперечував, що вживав алкоголь, говорив, що боліло серце, тому пив настойку глоду; при спілкуванні він був абсолютно адекватним.

Окрім того, в ході розгляду справи судом досліджено наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 193432 від 10.12.2024, складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; огляд не проводився у зв`язку з відмовою останнього, направлено до медичного закладу;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 10.12.2024 (на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду № 1011 від 10.12.2024), відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-відеозапис до протоколу, відповідно до якого зафіксовано рух і зупинку транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з несправністю зовнішніх світлових приладів та водій був непристебнутий ременем безпеки від час руху. Водієм цього автомобіля виявився ОСОБА_1 . Під час перевірки документів водія поліцейський запитав у ОСОБА_1 , коли він вживав алкоголь, на що той відповів: «Учора». Поліцейський сказав, що відчуває запах алкоголю, на що водій сказав, що має проблеми з серцем. Поліцейський повідомив про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що водій погодився. При цьому останній сказав, що нікуди подіти дитину, яка перебувала з ним, і що він «їде за дружиною». При цьому зафіксовано, що малолітня донька ОСОБА_1 перебувала на передньому сидінні пасажира й була непристебнутою ременем безпеки. ОСОБА_1 поліцейські доставили до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», де він пройшов огляд на стан сп`яніння. Зафіксовано процедуру складення матеріалів про адміністративне правопорушення;

-копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3639796 від 10.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

-рапорт поліцейської взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Фесюн Ю., відповідно до якого 10.12.2024 в м. Чернігів по вул. Шевченка, 228-В, за порушення п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху та оскільки не працював лівий стоп-сигнал, було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, однак водій відмовився. Було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що водій погодився. Згідно з висновком лікаря-нарколога № 1011 від 10.12.2024 ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 0,92 ‰). Стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-результат огляду лікарем Чернігівської міської лікарні № 3 від 09.12.2024, згідно з яким встановлено діагноз ОСОБА_1 та призначено лікування (при цьому останній зазначає про вживання настойки глоду, однак лікарем у призначеннях такого медичного закладу не призначено, для серця призначено сиднофарм);

-копія акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 1011 від 10.12.2024, відповідно до якого лікарем-наркологом зафіксовано дані медичного огляду ОСОБА_1 та дані інструментального дослідження, встановлено діагноз: алкогольне сп`яніння;

-копія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; останнього направлено поліцейським для огляду до ЧОПНЛ;

-документи щодо повірки застосованого в медичному закладі приладу «Драгер»;

-копія з журналу реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», в якому зафіксовано інформацію про огляд ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_2 і встановлений діагноз: алкогольне сп`яніння.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника та свідків, дослідивши зазначені докази, суд приходить до наступних висновків.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану; ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як видно з відеозапису, застосованого поліцейськими безперервно, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, працівник поліції, зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , повідомив водієві про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння зі згоди водія проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 10.12.2024 (на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду № 1011 від 10.12.2024) лікарем-наркологом установлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння також підтверджено актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 1011 від 10.12.2024, відповідно до якого зафіксовано дані медичного огляду лікарем-наркологом ОСОБА_1 та дані інструментального дослідження, встановлено діагноз: алкогольне сп`яніння. У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , лікар-нарколог КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», підтвердив правильність свого висновку щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, зазначивши про достатність клінічних показників і даних інструментального дослідження для такого висновку, потреби в лабораторному дослідженні біологічного середовища ОСОБА_1 не було. Інструкцією не передбачено обов`язкового дослідження біологічного середовища при проведенні огляду особи на стан алкогольного сп`яніння (на відміну від огляду на стан наркотичного сп`яніння). Тому відповідні аргументи захисника, викладені в запереченні на протокол про адміністративне правопорушення, судом відхиляються. Таким чином, поліцейськими та лікарем-наркологом повністю дотримано порядок встановлення у водія транспортного засобу стану алкогольного сп`яніння згідно зі ст. 266 КУпАП та Інструкцією.

Показання свідка ОСОБА_3 , дружини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є показаннями з чужих слів, а саме зі слів останнього; її довіра до чоловіка, що він не може вживати алкоголь за медичним протипоказаннями, й те, що вона не бачила у нього ознак сп`яніння, не є переконливими аргументами для суду, тому не приймаються судом до уваги при прийнятті рішення у справі. Окрім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими, що зафіксовано нагрудними відеокамерами поліцейських, на питання поліцейського про вживання алкоголю відповів: «Учора», й це не дивлячись на призначення йому лікарем антибіотика й інших медичних препаратів.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, у судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. Надаючи оцінку цьому твердженню, суд зважає на наступне.

За встановлених у судовому засіданні фактичних обставин цієї справи суд не розцінює керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння як крайню необхідність для того, щоб забрати дружину з роботи.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

За змістом ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За змістом п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ст. 130 КУпАП, водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисником зазначалось, що він діяв у стані крайньої необхідності, оскільки їхав до дружини на роботу, щоб завезти до дружини малолітню доньку та повинен був їхати за викликом до військової частини. Однак, такі твердження спростовуються відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, якими зафіксовано спілкування з водієм ОСОБА_1 , який погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі; при цьому водій сказав, що нікуди подіти дитину, яка перебувала з ним, і що він «їде за дружиною»; при цьому зафіксовано, що малолітня донька ОСОБА_1 перебувала на передньому сидінні пасажира й була непристебнутою ременем безпеки; під час спілкування з поліцейськими водій не вказував, щоб поспішав на службу. Таким чином, аргументи щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, діючи в стані крайньої необхідності, є не підтвердженими жодними об`єктивними доказами й спростовані відеозаписом, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; ступінь його вини; майновий стан. Таким чином, за наслідками розгляду справи встановлено підстави для накладення стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Б.В. Крапивний