Справа № 697/20/25
Провадження № 3/697/110/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Сивухін Г.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №298949 від 17.12.2024, ОСОБА_1 17.12.2024 о 10:40 год. перебуваючи в м. Каневі по вул. Шевченка, 49, поводися агресивно та виражався нецензурною лайкою у бік ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

У судове засідання 13.02.2025 ОСОБА_1 не з`явився, однак у судовому засіданні 29.01.2024 вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він прийшов до Управління соціального захисту за оформленням допомоги по догляду за своєю матір`ю, на що отримав відмову та зухвале ставлення зі сторони працівників державного органу. Він зі своєї сторони агресивно себе не поводив та не вживав нецензурну лайку.

Суд, взявши до уваги пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, виходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

До матеріалів справи додано протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції від 17.12.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 17.12.2024 та пояснень даних ним у судовому засіданні, останній пояснив, що він прийшов до Управління ЦНАП для оформлення соціальної допомоги по догляду за матір`ю на що отримав відмову, що його обурило. Він звернувся за роз`ясненням відмови, але почув у свою сторону сарказм та насмішки, та зробив зауваження працівникові відділу. У подальшому працівники державного органу почали захищати один одного, а він відстоював свою думку (а.с.4).

Судом вживалися заходи по виклику свідків ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) у судове засідання 03.02.2025 та 13.02.2025, однак свідки у судове засідання не звилися.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 17.12.2024, остання пояснила, що ОСОБА_1 звернувся за отриманням соціальної допомоги, йому було роз`яснено про відмову в її отриманні, після чого він звинуватив її в некомпетентності та погрожував словесно.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 17.12.2024, остання пояснила, що під час перебування на робочому місці в кабінет прийшов ОСОБА_1 , який не погоджувався з комплексним визначенням індивідуальних потреб його матері та погрожував ОСОБА_2 .

Аналіз досліджених доказів у їх сукупності та встановлених фактичних обставин дають суду підстави дійти висновку, що з урахуванням їх характеру, мотивів і причину їх виникнення, дії ОСОБА_1 були зумовлені незадоволенням рішенням яке прийняли працівники Управління ЦНАП щодо відмови у прийнятті рішення про отримання соціальної допомоги. При цьому його дії не були направленні на порушення громадського порядку і спокою громадян, а конфлікт виник на ґрунті непогодження з прийнятим рішенням.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство.

Відповідно до ст. п.1 ч. 1 ст.247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Всі наведені вище обставини та зібрані докази в їх сукупності, не доводять, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, а суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

За вказаних обставин, суд закриває адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. С. Сивухін