Справа № 473/565/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

"11" лютого 2025 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря судового засідання Матвієць Ю.П.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП - НОМЕР_1

за ст.174 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.174 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Відповідно до тексту протоколу серії ВАД номер №608127 від 28 січня 2025 року, 28 січня 2025 року приблизно о 15:30 годин громадянин ОСОБА_1 на території належного йому домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив постріл з належної йому мисливської вогнепальної рушниці, марки «ІЖ 58 МА» 16 калібру, заводський номер № НОМЕР_2 , у бродячих собак, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.174 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив, що 28 січня 2025 року він разом із ОСОБА_3 з ранкового часу, приблизно з 09:00 години виїхали із села Щербані Вознесенського району Миколаївської області до міста Вознесенська по особистим справа, та повернулися до села Шербані приблизно о 16:00 годині. В цей день, тобто 28 січня 2025 року приблизно о 15:30 годині, він ще був відсутній за місцем свого помешкання, тобто на території належного йому домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з цим, він заперечував факт здійснення ним пострілу з належної йому мисливської вогнепальної рушниці, марки «ІЖ 58 МА» 16 калібру, заводський номер № НОМЕР_2 , у бродячих собак. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП не визнає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повністю підтвердила показання ОСОБА_1 та повідомила, що саме 28 січня 2025 року вона разом із ОСОБА_1 , на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 , приблизно о 09:00 години виїхали із села Щербані Вознесенського району Миколаївської області до міста Вознесенська по особистим справа, та повернулися до села Шербані приблизно о 16:00 годині. В цей день, тобто 28 січня 2025 року вона не чула ніяких пострілів із вогнепальної зброї, з території належного ОСОБА_1 домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Пояснення ОСОБА_1 /а.с. 2/, пояснення ОСОБА_4 /а.с. 3/, пояснення ОСОБА_5 /а.с.4/, не знаходяться в логічній послідовності, які б безаперечно підтверджували факт того, що громадянин ОСОБА_1 , саме 28 січня 2025 року приблизно о 15:30 годин на території належного йому домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив постріл з належної йому мисливської вогнепальної рушниці, марки «ІЖ 58 МА» 16 калібру, заводський номер № НОМЕР_2 , у бродячих собак, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.174 КУпАП.

За наведених обставин, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності, та оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП, тобто стрільба з вогнепальної зброї в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а викладені в протоколі від 28 січня 2025 року про адміністративне правопорушення серії ВАД номер №609127 інспектора СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області висновки - не відповідають фактичним обставинам справи.

Слід зазначити, що ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд як уже зазначалося дійшов до переконання, що дана справа, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК України, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та їх захисників (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

З урахуванням викладеного, особа, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення (за аналогією з КПК України), має право на власний розсуд формувати лінію свого захисту. Показання правопорушника (обвинуваченого) є не лише джерелом доказів, а й засобом захисту ним своїх інтересів, вони мають бути ретельно перевірені й оцінені судом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили для суду.

Водночас регламентований ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Якщо правопорушник (обвинувачений) посилається на обставини, що свідчать про його невинуватість, то встановити або спростувати такі обставини повинна сторона обвинувачення. Показання правопорушника (обвинуваченого) підлягають оцінці за тими ж правилами, що й усі докази, наявні у матеріалах адміністративного чи кримінального провадження.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП в суді і вичерпані можливості їх отримання, справа про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД номер №608127 від 28 січня 2025 року, не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь громадянина ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ст.174 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Мисливську вогнепальну рушницю, марки «ІЖ 58 МА» 16 калібру, заводський номер № НОМЕР_2 , котра відповідно до квитанції номер №000389 від 29 січня 2025 року, зберігається у Вознесенському РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 повернути безоплатно її власнику громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дозвіл № НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва НОМЕР_4 , виданого 20 червня 2023 року ГУНП в Миколаївській області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський