СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1701/25
пр. № 3/759/1123/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Оздоба М.О., за участі адвоката Кожем`яченка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03.01.2025 року приблизно о 20.35год. в м. Києві на вул.Зодчих, 16 керував транспортним засобом «RENAULT Master», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що автомобілем не керував. Адвокат Кожем`яченко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтовує тим, що у матеріалах справи немає доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що також підтверджують і свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Поліцейські не могли бачити хто саме був за кермом, оскільки запаркувались на чималій відстані, отже коли підійшли до автомобіля, то там вже нікого не було, а двері були зачиненими. Протокол було складено не на водія, а на пасажира автомобіля ОСОБА_1 . За кермом транспортного засобу був ОСОБА_3 , а постанова за ч.1 ст.126 КУпАП оскаржена до суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши за клопотанням захисту у якості свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що транспортний засіб «RENAULT Master» здійснює рух, через деяку відстань за ним рухаються поліцейські. Автомобіль «RENAULT Master» починає паркуватися вздовж дороги, в цей час поліцейські проїжджають повз та також паркуються. На момент, коли поліцейські підійшли, біля автомобіля знаходяться двоє чоловіків, а ще один швидким рухом іде від них. ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вийти з автомобіля можливо тільки через пасажирське сидіння. Таким чином судом встановлено, що водій та двоє пасажирів вийшли з автомобіля. Далі відеозапис з нагрудних камер поліцейських фіксує поведінку усіх учасників, при цьому поліцейський ще до з`ясування хто з трьох чоловіків є власником автомобіля, чітко вказує на ОСОБА_1 , як саме ту особу, яка керувала транспортним засобом. Те, що водій «RENAULT Master» під час руху чітко не зафіксований на відео з нагрудного відеорестратора, не свідчить про те, що поліцейські не встановили ці обставини безпосередньо. В подальшому відео зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово вказує, про те, що він не є водієм, а вони втрьох йшли по тротуару, у зв`язку з чим їм не зрозумілі такі незаконні та протиправні дії поліцейських, які «прошляпили чоловіка, який їхав за кермом». Працівники поліції у зв`язку із виявленням ознак алкогольного сп`яніння, пропонують ОСОБА_1 , як водієві транспортного засобу, пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовляється, знову посилаючись на те, що він не керував автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 , суду показав, що він керував автомобілем Рено, з ним також були ОСОБА_1 та ще один пасажир. Він зупинився біля магазину. Оскільки ручка в автомобілі була зламана, усі вийшли через пасажирські двері. В цей час підбігли поліцейські, схопили за руки та почалась словесна перепалка. Поліцейським він сказав, що не був водієм.

Суд, аналізуючи пояснення ОСОБА_1 та показання свідка ОСОБА_3 відноситься до них критично та сприймає як спосіб уникнення відповідальності. Спосіб захисту, обраний ОСОБА_1 та іншими пасажирами щодо того, що вони є пішоходами та серед них відсутній водій, а дії поліцейських є неправомірними, повністю спростовуються оглянутим відео, яким зафіксована поведінка усіх учасників, а ОСОБА_3 не повідомляє, що саме він керував транспортним, як це намагається представити суду ОСОБА_1 . Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу, а не пасажиром і тим більше пішоходом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що наведені докази є такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що за відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного стягнення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, особу порушника, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : М.О. Оздоба