Справа № 538/784/24
Провадження № 3/526/9/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Лепій О.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 2 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця, громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

за ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу 24 квітня 2024 року о 7 год 00 хв в с. Риги, вул. Перемоги, 60 ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час проведення невідкладних слідчих дій.

ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, пояснивши, що це було поліцейське свавілля по відношенню до нього разом з судом. В подальшому був видалений з зали судового засідання.

Адвокат Лепій О.В. вказала, що ОСОБА_1 пред`явлено не конкретне звинувачення, не конкретизовано, яку вимогу він не виконав та в чому проявлялася його злісна непокора. Також вказала на недостатність доказів доведення його вини, що містяться в матеріалах справи та просила закрити провадження по справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Поняття адміністративного правопорушення розкривається шляхом визначення його основних характеристик (склад правопорушення): об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт правопорушення, суб`єктивна сторона.

Як видно із змісту протоколу, він складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були порушені.

Відповідальність за ст.185 КУпАП наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. В протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків чи інших, вищеперерахованих осіб, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У диспозиції ст. 185 КУпАП передбачено, що вимоги працівника поліції повинні бути пред`явлені під час охорони ним громадського порядку. Про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення.

В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яке законне розпорядження або вимога, і ким саме були пред`явлені ОСОБА_1 та кому з працівників поліції він злісно не покорився.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, з приводу чого відомості про суть адміністративного правопорушення мають бути встановлені саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та зазначені в ньому. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних щодо обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , унеможливило повний та всебічний розгляд справи відносно останнього та позбавило суд можливості з`ясувати всі обставини.

При цьому суд наголошує, що об`єктивна сторона правопорушення в протоколі викладена знеособлено: не зазначено в чому полягали законні вимоги працівників поліції та в якій формі особа чинила злісну непокору, тобто не розкрито зміст і суть правопорушення, що є неприпустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Фактичні обставини справи, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення таким чином, що з них не видно, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським до особи, що має правове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

З суб`єктивної сторони правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Зі змісту протоколу і викладення в ньому суті адміністративного правопорушення не слідує, що порушник, вчинюючи опір працівникам поліції, умисно ігнорував або не виконував їх законні вимоги або розпорядження.

Оцінюючи діяння особи, що притягується до адміністративної відповідальності з точки зору наявності в ньому складу адміністративного правопорушення, суд керується положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно з яким злісною непокорою за змістом статті 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Про вчинення таких дій порушником в протоколі не зазначено, а тому суд позбавлений можливості оцінити вимоги або розпорядження працівників поліції, які вони заявляли останньому, з точки зору відповідності закону та обов`язку порушника їх виконувати.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне серії ВАД № 371470 від 24.04.2024 року складено за ст. 185 КУпАП, проте об`єктивна сторона правопорушення не розкрита, не надано доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 , зокрема відсутні пояснення свідків.

Матеріал, що надійшов до суду складається лише з протоколу, який не може бути доказом по справі та рапорту ПОГ СВГ ВП Миргородського РВП, у якому описані події проведення слідчим невідкладного обшуку та поведінку ОСОБА_1 , до якого були застосовні кайданки. Покази свідків, інших очевидців даних подій до протоколу не додано. В ньому зазначені лише поняті, які були присутні під час особистого огляду ОСОБА_1 у приміщенні ВП при затриманні.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а).

В матеріалах справи відсутні письмові докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке виразилося у злісній непокорі законним вимогам поліцейського та наслідки такої злісної непокори.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке не ґрунтується на доказах. Такі докази не були здобуті судом і під час розгляду справи. Всі можливості по збиранню нових доказів по справі вичерпані.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість не ґрунтуються на наданих доказах, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначене законне розпорядження працівника поліції, яке особа не виконала, що виключає можливість притягнення особи до відповідальності, а зі змісту протоколу не слідує, що мала місце сама подія вчинення правопорушення.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 185, 221, 247 п.1 , 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Головуюча: Л. В. Максименко