КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бобокала Романа Борисовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1. 03 січня 2025 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1 зазначив, що копія оскаржуваної постанови надійшла на його електронну адресу лише 27 грудня 2024 року.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Голосіївського районного суду м.Києва від 11 грудня 2024 року була винесена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Копія оскаржуваної постанови була направлена на електронну адресу захисника ОСОБА_1. 27 грудня 2024 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначені захисником ОСОБА_1. причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід вважати поважними і строк підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративне правопорушення. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що з викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №857767 від 06 червня 2024 року фабули неможливо кваліфікувати діяння як адміністративне правопорушення, оскільки вона не висвітлює сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак правопорушення. При складанні протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права. Наданий суду протокол про адміністративне правопорушення не може бути допустимим доказом. З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Судом не надав оцінки викладеним у клопотанні про закриття провадження у справі доводам, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але був проти тестування за допомогою приладу Drager. В медичному закладі ОСОБА_1 знову побачив прилад Drager, у зв`язку з цим він також відмовився від проходження огляду. ОСОБА_1 розраховував, що лікар зробить висновок за результатами його зовнішнього огляду та внаслідок дослідження його біологічного матеріалу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Відповідно до наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2024 року серії ААД №857ОСОБА_1 06 червня 2024 року о 00 год. 40 хв. в м. Києві по пр-ту Голосіївський, 76, керував автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 червня 2024 року та DVD диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З наданих суду документів та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. А тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє безпідставні посилання захисника ОСОБА_1. на те, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не висвітлює сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак правопорушення. Також спростовуються матеріалами справи доводи захисника, що при складанні протоколу працівниками поліції ОСОБА_1. не було роз`яснено його права. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, а також йому повідомлено про розгляд справи у Голосіївському районному суді м. Києва.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі за допомогою приладу Drager, оскільки розраховував, що лікар проведе дослідження за результатами зовнішнього огляду та внаслідок дослідження його біологічного матеріалу. З матеріалів справи та з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager саме з цих підстав, та висловлювався щодо необхідності проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою лабораторних досліджень його біологічних зразків.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1. підлягає залишенню без задоволення, а постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Бобокала Романа Борисовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постановуГолосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.